2 A CBASPEDOMONADINÄKRA VONATKOZÖ 



Köztudomäsü, hogy Eheenberg az azalekallatkäknak tül- 

 «ägosan bonyolult szervezetet tulajdonitott. Ha ehhez veszszük 

 meg azt, hogy a szöban levö alak egesz szervezetet telre'ismerte 

 s az ällatkat VorticeUind-nak nezte, • — habär ez, tekintettel a 

 tudomany es segedeszközeinek e korban valö ällapotära, nem 

 valami nagy hibänak rovandö fei — nem csodälkozhatunk azon, 

 hogy Ehrenberg adatait alig vettek tekintetbe. 



Ehrenberg nagy munkäjäban meg nehäny mäs lenyt is 

 sorol fei, melyeket talän szinten Craspedomonadiiidknak le- 

 hetne tartani ; igy pld. valöszinü, hogy Ehrenberg Epif^tylis 

 arabicd-ja, ^ valamelyik Codonocladium-mRl azonos. 



Ehrenberg utän is akadt kutatö, ki C7'aspedomonadindt 

 Vorticella-felenek nezett, Igy a nagy hirnevü Stein Fr., ki 

 1849-ben,''^ de meg 1854-ben -^ is, Kpistylis es ZooÜiamiüum 

 nev alatt irt le es abräzolt oly lenyeket, melyeket Codonosiga- 

 feleknek tekinthetünk.'^Ugyancsak a 40-es evek vegen Eichwald 

 is ismertetett Oroszorszagböl infuzoriumokat, melyeket Stein 

 1878-ban ■'' Salpingoeca es Codonodga-itleknek tartott. Az orosz 

 szerzö Zoothamnium fiavicans neven ir le egy kis, idegen tes- 

 teken iilö tärsas infuzoriumot, melyet Stein S/dphigoeca-nak, 

 Bodo socialis neven pedig oly allatkät, melyet Stein Codonosiga- 

 vagy Salpingoecd-n&ik mond. 



Az Ehrenberg utän valö korszakböl Braun S.-t kell ki- 

 emelnem, ki Chyt7idiacedk-\\al foglalkozvan, elöször 1847-beii 

 talalt Craspedomo7iadind-k'äi a Fekete erdö Titi-taväban ; eze- 



^ Ehrenberg: Infiisionsthierchen. Tab. XXVII. Fig. 7. 



^ Stein Fr.: Archiv f. Naturgeschichte. 1849. Bd. I. P. 1:26 — 1:27. 

 Tab. II. Fig. 36—37. 



^ Stein Fr.: Die Infusionsthiere auf ihre Entwickeluugsgeschichte 

 untersucht. Leipzig, 1854. (Nem ällvän reiidelkezesemre ez a munka, 

 BÜTSCHLi nyonian idezem. ) 



* Mindjart e helyen emlithetem, hogy ugyauez a tevedes az iro- 

 dalomban meg egy alkalommal ismetlödött ; nevezetesen Tatem 1868-ban 

 nociadium nmhellatum nevü fajt megint Epistijlis neven 

 rta le. 



^ V. EiCHWAiiD : Beitrag zur Infusorieukunde Kusslands. Bullet, de 

 la Soe. Imp. d. Natur, de Moscou. T. XVII. 1844. P. 480—635., 702— 

 706. XX. 1847. P. 285—365. XXII. 1849. P. 400—548. XXV. 1852. 

 P. 388—536. 



