OSZLAS. 55 



elött tünik el, hanem csak ennek bevegeztevel, mire a ket osz- 

 läsi fei között finom körkörös plazmahartya fejlödik, mely el- 

 vegre az also egyen gallerjät alkotja. 



Ezen igen különös folyamatot eddig az utolsö 14 ev alatt 

 senki sem eszlelte többe es azert egyelöre csak annyit lebet kon- 

 statalni, bogy a Cr. barantiränyban is oszlanak. 



Figyelmet erdemel toväbbä STEiN-nek egy rajza, melyröl 

 ez a büvär täbläjänak szövegmagyaräzataban azt mondja, bogy 

 kopuläcziöi jelenseget abrazol. Nevezett rajz ^ Codonosiga Botry- 

 tis egyent abräzol, melynek oldalära egy mäsik kisebb egyen 

 mintegy rea van oltva. 



Ujabban Fisch is rajzoP ilyen egyeneket s azt mondja 

 röluk, bogy ezek nem olvadnak egybe, tebat nem kopulälnak, 

 hanem oszläsban vannak, melynek bevegeztevel a fiatal üj 

 egyen rövid kocsänyt is fejleszt s ennek segitsegevel azutän 

 ferde iränyban ratapad az anyaallatra. Ezen erdekes tenynyel 

 könnyen magyaräzhatjuk a ( lodo i locladium cymosum-nak Kent- 

 töl emlitett azon alakjät, melynek egyenei kocsanyaikkal egymäs 

 testebez tapadnak. 



Fisch ezt a folyamatot csak rendellenes hossziranyü osztö- 

 dasnak tartja s kedvezötlen täplalkozasi viszonyokkal igyekszik 

 magyaräzni. 



Egeszen basonlö folyamatot magam is eszleltem es a ma- 

 gam reszeröl nem fogadbatom el sem Stein, sem Fisch vele- 

 menyet. 



1892 deczember havaban kiüturaimban lattam oly Codo- 

 iioxiga Botrytis-i, melynek nem volt sem gallerja, sem ostora ; 

 testenek mellsöreszebölpedig kisebb, hosszüra nyiüt egyen sar- 

 jadzott ki, mely szepen fejlett gallerral s aränylag hosszü os- 

 torral birt. 



Mindket egyenben normalis mag s nehany kisebb-na- 

 gyobb rögöcske, a nagyobbikban pedig nehany folyadeküre- 

 gecske is volt, köztük a jellemzö nagy hatsö s az összehüzödö 

 vacuolum is. (29. äbra.) A kisebb egyen lefüzödese aränylag 

 gyorsan haladt, nem telt bele 10 percz s mar csak kis vekony 



^ Stein : Organismus. Tab. VIII. Fig. 10. 



2 Fisch : Untersuchungen. Pag. 96—97. Tab. III. Fig. 74. 



