ofi 



A SZAPORODAS, 



\ 



f^- 



%■ 



■^ 



isthmus, vagy mondhatnäm kocsänyka, Mzte az anyaegyenhez. 



Gallerja idoközben folytonosan vältoztatta alakjät, majd nagyon 



szelesre terült kf, majd pe- 

 I \ dig összehüzödott es visz- 



; \ ■ szahüzödott. (30. äbra.) 



A következö negyedöra el- 

 teltevel a fiatalegyen ege- 

 szen elvalt s elenk moz- 

 gässal tova uszkält; az 

 anyaegyen pedig meg eg}' 

 ideig mere ven, tetlenül ma- 

 radt, de azutän lassankent 

 beiöle is kinött a galler 

 es az ostor. Ennek teljes 

 kifejlödeset nem eszlelhet- 

 tem. 



Az iment leirt folya- 

 mat egeszen hasonlit az 

 elöbb leirthoz s megegye- 

 zik a Stein es Fisch le- 

 irta tenyekkel, csakhogy 

 a fiatal egjen nem a na- 

 gyobbik oldaläböl, hanem 

 az anyjänak, mondbatnam, 

 feje bübjäböl nött ki s ta- 

 län ebböl magyaräzhatom, 

 bogy a tölem megfigyelt 

 anj^aegyen gallerja es os- 

 tor keszüleke visszabüzö- 

 dott, mig Stein es Fisch 

 egyenein megmaradt. 



Ha magyaräzatät ke- 

 resem e megfigyelesnek, 

 nem marad mäs, mint 

 hogy sarjadzch dltal vidö 

 szaporoddst tetelezzek fei. 

 2. A betolwzödds. Stein 1878-ban Salp. ohlonga hejakat 



figyelt meg, melyek mellsö vege kis härtyäs diafragmäval volt 



29—30. äbra. 

 Codonosiga Botrytis (J. Cl.) szapoiodä.sban. 

 A nagyobb egyenröl kisebb sejt välik le. 

 A sejtmag mär megoszlott. A 30. äbra a 

 tiz perczczel kesöbbi ällapotot äbräzolja. 

 Termeszetböl. 650. sz. nagy. 



