60 



ELETVISZONYOK 



A levalt egyenek hejiikat is magukkal czipelik, ügy mint a 

 Lagenoeca cuspidata S.-K. 



A többi mozgäsi tünemenyekröl, nevezetesen az ostormoz- 

 gäsröl s a test amoeboicl alakvaltoztatasairöl mär elöbbi fejtege- 

 teseim alkalmäva] szöltam. 



Ugyanez all biologiai tekintetben a täplälkozäsröl is. 



A Cr. egy resze, nevezetesen a bejban lakö ülök es a csu- 



pasz ülö alakok, melyek räkokon stb. laknak, voltakepen mind- 



nyäjan mas lenyek kommenszälistäi. Együtt- 



[ elesök azonban nem kölcsönös; gazdaällatjok 



1 vagy növenyük hasznukra van, a nelkül, hogy 



1 ellenszolgalatot kapna. 



j Eddig ügy a tenger-, mint az edes vizböl 



..--"I _ ismerünk Cr.-at, de legnagyobb kifejlödeset a 

 csoport, ügy lätszik, megis az edes vizben eri 

 el. Yannak oly alakok, melyek csak edes viz- 

 ben elnek ; ilyen pld. a Salpiitgoecdk tülnj'omö 

 resze, vagy a Protospongia ; a legtöbb edes 

 vizben es a tengerben egyarant fordnl elö, a 

 Polyoeca pedig eddig csak tengervizböl isme- 

 retes. 



A (h\ fökepen ällö vizekben elnek, bär 

 . megtalaltam öket folyövizben, nevezetesen a 



Coaoriosiga Botnjtis , 



(.J. Cl.) Kocsanyäroi Dnnäban is. Mint passziv tagok, alkatreszet 

 levalt egyen, mely kepezik a nagy tavak planktonjänak; igy 

 szabadonüs.ik.880. i^^^^i ^ <^^i couvaUaridt S'r.-t ismertette a 



sz. nagy. Termeszet- -* 



1^51 Zeller-tö (Tirol) planktonjäböl, Zacharias pe- 



dig a plöni töböl Diplosiga freqtieidisdma es 

 Asterosiga i'adians neven üj fajokat irt le;'-^ legüjabban pe- 

 dig ezek egyiket, a Diplosigdt reszletes, periodikus megfigyele- 

 sek tärgyäva is tette,^ melyek eredmenyekent emliti, hogy ez a 

 kis infuzorium az 1894. ev folyaman gyakorisagänak maximu- 

 mät augusztus havaban erte el, 1893-ban pedig Julius haväban. 



^ Imhof : Faunistische Studien in 18 kleineren und grösseren 

 österreichischen Süsswasserbecken. [Sitz. ber. d. Akad. d. Wiss. in 

 Wien, 91. Bd. 1885. I.] Pag. 209. 



^ Zacharias : Forschungsberichte. II. 1894. Pag. 



^ Zacharias: Forschungsberichte III. 189.5. Pag. 133. 



