MONOSIGA. '» 



yagy a M. gracilisiöl adott leiräsa. Mint mär elsö izben volt 

 alkalmam Idfejteni, a Moiiosiga genuszba csak magänyosan 

 elö, tok nelkül valö b egygalleros (Iraspedomonadiudl-^i soro- 

 lok, melyek vagy teljesen nelkülözik a kocsänyt, vagy kocsanyuk 

 a test közvetlen, at nem alakult nyulvänyänak bizonyul, vagy 

 oly rövid, hogy meg a test hosszät sem haladja tül. 



Ebböl kiindulva, a MoiiO^iga genuszböl ki kell küszöböl- 

 nünk mindenekelött a tengervizi MoiiosUfa firaciUst, melyet a 

 Codonosiga Botrytistöl megkülönböztetni nem tudok s ezen 

 fajhoz is szämitok. Ki kell vennünk toväbbä a Moiiosiga globu- 

 losa S.-K.-et is, mely feltünö kicsisegevel, hosszü kocsanyaval, 

 meg gömb alakjäval — ügy latszik — a Codonosiga Botrytis 

 egy variatasät alkotja es var. globidosa nevvel jelölhetö. 



Megmarad ezeken kivül a Moiiosiga tongicottis S.-K. 

 « « « — fusiformis S.-K. 



Ezeket Savillb-Kent reszint testalakjok, reszint pedig gal- 

 lerjok nagysäga alapjän különböztette meg. 



A Moiiosiga loiigicoltis S.-K. ^ csakis valamivel nagyobb 

 gallerjäval különbözik a M. brevipesiöl; ez a faj liatärozottan 

 törlendö, mert tudvalevöleg a galler kontraktilis szerv s igy 

 nagysäga igen vältozekony, pnsztan erre ällapitani karaktert 

 tehät nem lebet. 



Jöl megkülönböztetett alak ellenben a M. fusiformis S.-K.,"^ 

 hasonlökepen a M. angustata S.-K.=^ is. 



Nem igy all a dolog velemenyem szerint a Moiiosiga cou- 

 sociaturn, ovata es brevipesre nezve, mely härom alakot edes 

 vizeinkböl jöl ismerem. 



^ S.-Kent: Manual. Pag. 333. PI. IV. Fig. 18 



^ Op. cit. Pag. 331. PL IV. Fig. 17. 



3' Op. cit. Pag. 3.30. PI. IV. Fig. 31—32. 



