^^ RENDSZÖBTANI LEIRÄS. 



Ezt a kicsiny, 12 [j- nagysägü fajt Zacharias az 1893. ev 

 Julius havaban oly öriäsi mennyisegben talalta az Asterionella 

 formosa nevü kovamoszat telepein, hogy a következöket mondja 

 rola: «ez idöben a plöni tö leggyakoribb s legtömegesebb orga- 

 nizmusa volt». 



Zacharias ezen allat megkülönböztetesi jegyenek föleg azt 

 a kis nyelecsket tartja, melylyel alzatahoz tapad. Hogy ez nem 

 ällhat meg, azt az ältalänos reszben a Monosiga-ie\e\re valö 

 hivatkozassal mar kifejtettem ; ez a faj azonban tenyleg üj s a 

 D. socialistöl, a galler eredeset tekintve, elter, 



En a D. frequenUssimdt kis mennyisegben a holicsiQiiyitra.- 

 megye) vasüti allomas közeleben levö pocsolyakban a Morva- 

 folyö ärvizteren talältam. Ezek az egyenek nagysägban nem 

 tertek el Zacharias egyeneitöl, csak alakjukban, a menuyiben 

 mindig csak eleg jöl fejlett kis kocsänyü Diplosigdksii lattam. 



-K -)£ -K 



n. alcsaläd: SALPINGOECINAE S.-Kent. 



Ezen alcsaläd föjellemvondsa az, hogy valamennyi kep- 

 viselöje (chitin-) hejban ül. 



Szaporoddsuk oszldssal es rajzökkal törtenik. 



IX. nem. SALPINGOECA James-Clark 1867. 



Hejban, magdngosan elö, egugaUeros dllatok, melyek 

 tokja vagy közvetlenül vagy pedig rövidebb-hosszabh kocsdny 

 közbenjdrdsdval tapad, az alzathoz. 



Ez a genusz a csalädnak fajokban leggazdagabb tagja. 

 S.-Kent maga 29 fajt sorol fei s ez a szäm azöta Moebius es 

 Stokes tanulmänyaival meg nagyobbodott. 



A legelsö idetartozö ällatot A. Braun fedezte fei ; ez a jelen 

 munka törtenelmi bevezeteseben mär emlitett Chytridium am- 

 pullaceum, melyet Stein kesöbben Salp. ampidlaceumnak ne- 

 vezett. James-Clark, Bütschli es Stein tanulmänyai csakhamar 

 gyarapitottäk ezen genusz alakjairöl szölö ismereteinket, ügy 

 hogy 1878-ban mär hat Salpingoeca-in.} volt ismeretes. S.-Kent 



