SALPINOOECA. 101 



A hej tojasdad s igen szorosan megfekszi a testet 



S. minuta S.-K. 



A hej szarvalakü, igen hosszü S. cornuta S.-K. 



A hej igen hasas, hätul csücsos S. napiformis S.-K. 



5. A kocsany rövid, fonalszerü S. convallaria St. 



A kocsany hosszü, tömör 6 



6. A hej tojasdad S. infusionum S.-K. 



A hej igen hosszüra nyult „ S. -procera Moeb. 



A hej vekony, hengeres .S'. oblonga St. 



A hej szeles, hengeres S. ringeiis S.-K. 



A hej serlegalakü S. urceolata S.-K. 



A hej orsöszerü S. Clarkii St. 



1. A Salpingoeca pyxidium alakköre. 



A hej gömbölyded, vagy amphoraalakü ; ehhez kepest a 

 test is gömh ; ynellsö resze neha nyakalakülag vekonyodott. 



9. Salpingoeca pyxidium S.-K. 



(10., 69. abra.) 



Ezt az igen kicsiny fajt, mely 5 ]x hosszüsagäval talan a 

 Salpingoecafelek legkisebbike, eddig csak S.-Kent talälta ; ta- 

 pasztalatom szerint azonban Budapest környekenek vizeiben 

 eleg gyakori. Eendesen (Uadophoräkras tapadva el mas Cr.-äk 

 közt, azonban, mint S.-Kent '^ is emliti, mindig magänyosan. 



A tok vagy egeszen gömbölyded, vagy pedig neha also ve- 

 gen kisse csücsos. 



A plazmatest a tokot soha nem tölti ki es ez annyira jel- 

 lemzö, hogy csaknem fajkarakternek lehetne venni. 



Gyakori. Nemcsak Budapest körül talaltam, hanem isme- 

 rem Medvesröl (Temes m.), Trencsen- Teplitzröl (Trencsen m.), 

 Marcheggröl stb. 



* S.-Kent: Manual. Pas:. 347. 



