LAGENOECA. 107 



A Balaton veglenyeiröl szölö dolgozatomban mär bövebben 

 is emlekeztem meg ezen csinos azalekällatkäröP ; ott emlitettem 

 meg, hogy rothadö vizben elö egyenek testeben szamos erösen 

 fenytörö excret-szemecsket lättam ; a rothadas elörehaladtaval 

 a sejtek plazmaja vacuolumos lett, mire az egyenek elhaläsa 

 következett be. 



5. A Salpingoeca ringens alakköre. 



A hej w/eles es hosszüra nijuü serlegalakil. A test hosszüra 

 ni/ult. 



17. Salpingoeca ringens S.-Kent. 



Ezt a fajt eddig csak Morvaorszagböl ismerem (Ung.-Hra- 

 disch videkeröl), hol egy erdei arok vizeben talältam. Tanulmä- 

 nyozäsa arra a meggyözödesre vezetett, hogy a kocsanyok hossza 

 utölagos növekedessel nagyobbodhatik, igy tehat nem tekinthetö 

 faji belyegnek. 



X. nem. LAGENOECA S.-K. 1880. 



Hejbaii elö, szabadoii üszö, nyeleüen egygalUros, magä- 

 tigosan elö', riumosigaszerü egyenek. 



Ezen genusznak egyedüli eddig ismert faja a Lagenoeca 

 (Mspidata S.-K. es csak egyetlenegy peldänyban ismeretes, 

 melyet S.-Kent talalt Angolorszägban. BüTSCHLi-nek^ minden- 

 esetre igaza van, a mikor azt mondja, hogy ez a genusz ketes, 

 tekintettel Stein eszleletere, mely szerint egyes Salpingoecdk 

 alzatukröl hejastöl levälhatnak. 



Ha ennek daczära megis fentartom a genuszt, annak oka 

 az, hogy nekem is sikerült szabadon üszö Salpüigoecdkat meg- 

 figyelni, melyeket, minthogy fejlödesöket es szaporodäsukat is 

 tanulmänyoztam, csakis Lagenoecaieleknek tarthatok. 



Ez az alak a 



^ France R. A Balaton veglenyei. |A Balaton tudomanyos tanulm. 

 eredm. IL kötetl. Budapest 1897. 4° 17.1. L2. abra. 

 " BüTSCHLi : Protozoen p. 803. 



