32 l'Ail. l.'JSM.Nr,. M.-X. Kl. 



i toppen; nicii del er ikkjc .sjcldan aa finne ckscmijlar av d<:n siste arten 

 med kvit stripe heilt ned til jjjrunnen av tentaklane, og det hender at ein 

 elles typisk C. vcrntiasu har k\it strip<- herre i toppen. 



C. verrucosa (inn ein a II till i lag med C. riißbraiichialis. Hau- 

 sten 1921 \ar det rikeleg av haae artar, og det var daa ofte bisneleg 

 korleis mange (upp til 20 — 30) individ hadde samla seg paa same staden 

 t. d. eit Laminariaflak. Millom desse kunde ein daa finne baade typiske 

 eksemplar av dei tvo artar og overgangsformer. 



Etter dette skulde det \era griinn til aa t\ile paa um dei tvo Corvp- 

 hellar i reynda er t\o sjølvstendige artar; paa den andre .sida er det yn- 

 skjeleg aa faa enno fleire indisier, eller at dei som her er peika paa vert 

 stadfeste av andre, fyrr ein tek endeleg axgjersle; for alle er fulla samde 

 um at den systematiske granskinga er betre tent med at ein skildrar tvo 

 \arietetar som tvo artar enn um\-endt, so lenge ein er u\iss um det rovn- 

 lege forholdet. 



I fall den meininga som her er sett fram, vert stadfest, er det rimeleg 

 at Corypliclla rufibraucliiaUs (Johnst.) Grav \ert hoxudarten og Coryphella 

 verrucosa (Sars) Friele & Hansen vert varieteten. 



3. Coryphella lineata (Lovkx) Alder & Hancock. 



PI. II. 

 1846. Acolis liiicatd, Loven, s. 8. 

 1 85 1. Eolis liiirnta, Alder & Hancock, Part \\ 

 1855. Coryphella lineata, Alder & Hancock, Part \'ll s. 49. 

 1866. Aeolis argeiiteoliiieata, Costa i Ann. d. Mus. zool. d. R 



Univers, di Napoli. 

 1878. Coryphella lineata, G. O. Sars, s. 364. 



1888. — \'ayssière, s. 73. 



1889. — — Carcs, s. 212. 



1901. — — Friele & Grieg, s. 120. 



1907. — — Odhner, s. 32. 



Diagnose. 



Kroppen smalt langstrekt, med 3 karakteristiske mjelkekvite lengde- 

 striper, ei langsmed kvar side av kroppen og ei langsetter midtlina av ryg- 

 gen; den siste kløyver seg framme paa hovudet i tvo greiner som gaar 

 ut i tentaklane. Rhinophoranc oftast noko stuttare enn tentaklane, med ei 

 kvit stripe paa baksida. Papillane sit i grupper og er heller lange og tunne. 

 Langsmed kvar papill gaar det ei eller fleire kvite striper; i toppen ein 

 kvit ring. Foten smal og dei fremre fothyrno langt og smalt utdregne. 



Radiila triseriat, stutt (13 — 20 tenner) med grove tenner. Sidetennene 

 breide ved basis med spissen bøygd innetter. Baade midttann og side- 

 tenner taggete. 



