1922. No. 6. NUDIBRAXCHFAUNAEN I DR0BAKSUNDET. 37 



Ytre karakterar. 



Kroppen er overlag smekker, breidast noko framanfor midten og 

 smalnar av mot baae endar; baktil endar han i eit langt, traadsmalt hale- 

 parti; dette var lenger og smalare paa vaart eksemplar enn paa Alder & 

 Hancock's. 



Leng da \ar 9 mm. men etter dei nyst nemnde granskarane skal arten 

 kunne bli upp til ' 2 tume. 



Kroppst'argen er jamleta fiolett, og C. /audshiirglüi skil seg ved 

 denne karakteren greidt fraa alle andre aeolididar, iminsto i \aar fauna, og 

 er lett kjenneleg berre paa leten. 



Munn tentaklane er heller lange og tunne; den proksimale delen 

 peikar frametter umlag parallelt med kroppen, men den distale enden boygjer 

 ut til sidene. Spissen er kvit, men elles er dei fiolette som kroppen. 



Rhino pho rane var paa vaart eksemplar like lange som tentaklane; 

 Alder & Hanxock segjer: „Oral tentacles a litttle longer than the dorsal 

 pair", medan Vayssière segjer dei er jamlange (.sjaa diagnosen). Toppen 

 er ogso paa rhinophorane k\it, men elles er dei fiolette. Dei var tydeleg 

 smaa-rukkete. 



Eit stykke bak rhinophorane skein augo igjenom. 



Papillane sat i 5 buntar; dei tvo fremste var tydelegast og inne- 

 heldt flest papillär. Desse var spoleforma og medels lange. Levergreinene 

 som baade etter Alder & Hancock og Vayssière skal vera gulvorne 

 (orange), var paa vaart eksemplar myrkt raude. Dei skein tydeleg igjenom 

 papillveggen som var svakt fiolett. Nær toppen var det ein kvit overlag 

 skarpt a\-grensa ring; sjolve apex var fiolett. 



Koten var sers smal, truleg noko smalare enn kroppen, framtil maane- 

 torma ut\"ida med hyrno stutt, men kvast utdregne. 



Indre karakterar. 



Med umsyn til processus masticatorius synest det vera ein grand usemje. 

 Friele & Hansen (1876, Tab. II. fig. XV\) finn liksom hjaa alle CorypJicllar 

 fleire rader taggar paa innsida av processen, medan Vayssère (1888 s. 78) 

 segjer at dei fleste berre har ei rad med taggar i randa; hjaa sume finn 

 han fulla nokre faa paa innsida. 



Radula inneheld etter Alder & Hancock (Part VII, Supplementary) 

 27 txerrekkjer med tenner, etter Vayssière fraa 20 — 32, men som regel 

 ikring 26. Alidttanna er forsynt med 5 — 6 taggar paa kvar side av ein 

 midttagg; sidetennene er breide ved basis og fonsynte med 5 — 6 taggar 

 paa den indre randa. 



Biologi. 



I litteraturen er det svært lite aa finne um biologien hjaa denne arten, 

 som venteleg er av di han er so sjeldfengd. Um eksemplaret fraa Drobak- 

 sundet er aa segje at det vart funne paa Dvlcsseria saiigiiiiica og var liv- 



