4 T. MUNSTER. M -N. Kl. 



RossicKs skilles av A. Skmenow — I lorae soc. ent. Rossiae XXXI, 542 

 — fra crislatus ved at den er sterkere og tættere punkteret paa hele hodet 

 og brystskjoldet, særlig ved forrand'^n, og ved at kammen er litt lavere, 

 særlig mindre tyk, fortil mere indboiet og oventil aldrig ganske glat, men 

 som oftest tydelig punkteret og punkterne meget ofte mørkfarvede; fra 

 rlrvatus skilles den ved at de to sidefurer paa brystskjoldet er tyndere og 

 skarpere indliugne, kammen meget hoiere og for og baktil mere pludselig 

 ophørende, tyndere følehorn o. s. v. Seme.now har senere — Rev. Russe 

 D'ent, 1904, 314, som jeg desværre ikke har anledning til at se for- 



mentlig inddraget rossicus som art og regner den som en varietet av 

 cristatus (ofr. Catalogus Col. Eur. etc. Ed. II, 1906). 



Intermedins beskrives av Dr. Jos. Müller — W. ent. Zeitung XXVII, 

 219 — som en mellemform mellem clevatiis og glabratus med meget sva- 

 kere kam, som er utydelig punkteret med ikke altid sværtede punkter. 



Jeg har to ganger tat Brychier i stort antal: i Karasjokelven ved 

 Kirkestedet og i Tanaelven ved Vanasgiedde i Finmarken blandt Potamo- 

 geton paa gjørmet bund i langsomt fly tende vand juli 1908 og i bækken 

 Risa mellem Dal og Bøn stationer paa Romerike, ca. 60 km. N. for Kristi- 

 ania, paa smaastenet bund blandt Batrachium og andre vandplanter i hurtig 

 rindende vand, "'/g 1918. 



De i Finmarken indsamlede ekspl., hvorav ca. 120 st. staar 

 foran mig, utmerker sig alle ved en høi kam, jo høiere desto skarpere, 

 som altid falder temmelig sterkt, men dog ogsaa litt variabelt, av for- og 

 baktil; kammen er noget foranderlig i form, idet den hos en liten del av 

 ekspl. er litt lavere for- end baktil^, hos ganske enkelte omvendt, men hos 

 de fleste jevnhøi; avheldet forover er markeret ved en noget sterkere 

 kurve end baktil. Kammen er altid paa overflaten dækket med fine punkter - 

 (godt synlige med en sterk luppe) som oftest ganske uordnet flere ved 

 siden av hverandre; punkterne er dels uten særlig farve, dels mørkfarvede 

 i større eller mindre utstrækning sammen med den nærmeste del av over- 

 flaten, uten at jeg har kunnet se nogen forbindelse mellem deres farve og 

 kammens høide og form. Ogsaa med hensyn til den av Semenow nævnte 

 indbøining av kammen mot suturens rot er der sterke individuelle forskjel- 

 ligheter, idet 2 punktstripe, som begrænser kammen indad, gaar mere eller 



^ Disse danner nærmest overgang til norvégiens n. subsp. 



'^ Iki<e at forveksle med den næsten mikroskopiske punktur paa brystskjold og vinge- 

 dækker og større deler av undersiden, som findes alle hos Brychiiis. ogsaa hos gla- 

 bralus, litt aapnere hos (j , litt tættere hos Q 



