[899- No. 3. OM NOGLE VANDSOPPE. 5 



med Na\'net: ^^annulata^'. Hos S\ægten Rhizophtdium er Rh. Brebissonii 

 Dangeard dca eneste, som har Tændcr omkring Sporangieaabningen 

 og disse vise en heit anden Karai<ter, end hos Rkizidium-A.v\.ernQ, saa 

 (1er synes mig foreiøbig ikke at foreligge nogen Grund til, at den heller 



burde lienregnes til denne Slægt. 



II. 

 Olpidium Dicksonii (Wright), var. Striariæ n. var. 



Under et Ophold ved Mandal, nær Norges Sydspids, i den sidste 

 Halvdel af Juli og første Halvdel af August 1889, sj^sselsatte jeg mig 

 med Studiet af forskjellige Saltvandsalgers fysiologiske Anatomi. 



Blandt de undersøgte Alger var ogsaa Striaria attenuata Grev var. 

 fragilis J. Ag. hvis Topcelletilvæxt jeg ønskede nærmere at undersøge. Dette 

 havde imidlertid sine ikke uvæsentlige Vanskeligheder; thi den viste sig i 

 den Grad at være angreben af en parasitisk Chytridiace, at det næsten 

 ikke var muligt at finde en eneste normal Grenspids. Jeg henvendte af 

 denne Grund ogsaa min Opmærksomhed paa Parasiten, som jeg afbildede 

 i forskjellige Udviklingsstadier, men da jeg paa Reisen selvfølgelig ikke 

 havde kunnet føre med mig den for Chytridiaceens Bestemmelse nødven- 

 dige Litteratur, forblev det mig indtil Hjemkomsten ubekjendt, at denne 

 Plante rimeligvis maatte henføres til en allerede kjendt Art, nemlig den 

 af E. P. Wrighti beskrevne RJiizophydium Dicksonii. 



Parasiten fremtraadte først som en liden opsvulmet Siriaria-ceWe 

 (Fig. 4), hvis Indhold manglede de ellers hos Striaria forekommende 

 Chromatophorer, men isteden var fyldt med et ensartet graaligt, kornet 

 Protoplasma. Parasiten, som i dette Stadium manglede egen Membran, 

 vokste nu stærkere ud og Siriaria-ceWen hvælvede sig mere frem (Fig. 5) 

 og dens Indre syntes nu i sit graalige Indhold at besidde et stort Antal 

 glindsende Korn, som maaske vare Cellekjærner; sikkert kan jeg ikke af- 

 gjøre dette, da jeg ikke havde med de herfor nødvendige Tinktionsmidler. 



Tilslut hvælver nu Parasiten sig helt frem fra Striariaen (Fig. 6), som 

 ofte faar en Knæk ved Parasitens Angreb. Da ofte to eller flere Celler 

 af Striaria attenuata nær ved hverandre angribes af Parasiten (Fig. 6), 



1 E. P. Wright, On a Spedes of Rhizophydium Parasitic on Species of Ectocarpus, with 

 Notes on the Fructification of the Ectocarpi (Transactions of Roy. Irish Academy. 

 Vol. 26 Dublin 1877.) 



