1 899- No. 3. OM NOGLE VANDSOPPE. 



ligt, tla der ellers ikke var nogen Grund til, at det skulde have en side- 

 stillet Aabning for Zoosporernes Udtræden, hvilket her aabenbart er tilstede ; 

 som det sees indeholder Zoosporangiet endnu en Zoospore, der bevægede 

 sig svagt, men ikke var istand til at trænge igjenneni Aabningen. 



Zoosporerne var rundagtige (Fig. 16, 17) og indeholdt i Cellekjærne, 

 men hvorledes Cilierne forholdt sig, kunde jeg ikke afgje-re paa Grund af 

 manglende optiske Hjælpemidler. Naar de spire, omgive de sig først med 

 en Cellevæg og fra denne kugleformede Celle vokser saa ud et Mycelium, 

 som snart forgrener sig. Hvis de spire frit i Våndet (Fig. 18), standser 

 vistnok Tilvexten snart af Mangel paa Næring, men hvis de spire paa en 

 Algetraad (Fig. 19, 20), danne de snart Haustorier ind til Algecellens 

 Chromatophorer og have da alle Betingelser for at kunne vokse videre. 



Under visse Omstændigheder kan ogsaa dannes Conidier (Fig. 21), 

 nemlig naar Grene la-be frit ud i Våndet uden at træfte paa nogen Alge, 

 som de kunne hæfte sig fast ved. Conidiet opstod paa en kort Sidegren, 

 havde en oval Form, en ganske tyk Membran og et af Reservestoffe 

 kornet Indhold. De synes at forekomme meget sjeldent, formodentlig 

 beroende paa, at de allerfleste Grene med Lethed finde Algetraade at 

 parasitere paa. Conidiernes Spiring har jeg ikke havt Anledning til at 

 iagttage. 



Oogoniernes Dannelse overensstemmer idetheletaget med, hvad 

 De Bary angiver om Aphanomyces phycophilus: »die Oogonien sitzen 

 auf dem Ende ganz kurzer, ins Freie tretender Seitenzweige'; »Sehr 

 selten finden sich Oogonien im Innern der Spirogyrazellen«. Saavidtjeg 

 kunde se, udspringer de oogoniebaerende Hypher som Sidegrene fra 

 Haustorierne (Fig. 22 — 25); dette kan ogsaa forklare, hvorfor de undertiden 

 blive liggende inde i Værtplantens Celler uden at kunne række saa 

 langt, at de gjennembryde dennes Væg (Fig. 25 — 27), men klart frem- 

 traadte dette Forhold ikke, da Værtplantens Chlorophyl og det udenpaa 

 Cellerne krybende Mycelium hindrede en fri Oversigt. Oogoniet faar 

 allerede meget tidligt begyndende stjerneformede Fremspring (Fig. 22J og 

 disse udvikles yderligere, naar Oosphæren holder paa at differentiere sig 

 (Fig. 23, 25). 



Antheridierne afvige derimod i flere Henseender fra de Barys Beskri- 

 velse af dem, som forekomme hos A. phycophilus: »Niemals fehlen die 

 Antheridienzweige, welche, zu i — 3 aus den benachbarten Släuchen 

 entspringend, sich um den kurzen Tragfaden des Oogoniums winden und 

 mit ihrem etwas verbreiterten, zur Antheridie sich abgliedernden Ende an 

 jenes anlegen (Fig. 21, 22).« I Modsætning hertil viste Antheridiet hos 

 Aphanomyces norvégiens et ganske vexlende Forhold, snart manglede det 



