I40 J. HENRICHS. M.-N. Kl. 



Paa grimdlag af foranstaaencle tabellariske fremstilling vi! vi nu nær- 

 mere redegjøre for hver enkelt af de forskjellige dele, hvorpaa boligernes 

 sanitære forholde bero, og vi begynde da med: 



1. Boligernes beliggenhed og de naturlige forholde. 



Som overalt i de udprægede skogdistrikter vil man ogsaa her finde 

 gaardene i de aller fleste tilfælde som større eller mindre rydninger i 

 skogen, hvorom ogsaa de mange navne med endelsen »ritd« (d: rydning) 

 vidne, ligesom »-braaten«, »-lien«, »-flåen«, »-skaugen« og flere lignende 

 direkte minde om skogbygden. Paa disse rydninger er da vaaningshiisene 

 beliggende mere eller mindre frit, adskilte fra udhusbygningerne ved 

 et hus eller gaardsplads, og hele dette kompleks er i regelen saa om- 

 fattende og afstanden fra skogen saapas stor, at denne sidste kun i de 

 færreste tilfælde yder nogen nævneværdig beskyttelse, et hensyn, som 

 meget sjelden tåges. Ofte er det endog paafaldende, hvorledes man ligesom 

 med vilje har lagt sine huse udsatte for den paa stedet mest fremtrædende 

 vind, selv hvor pladsen har tilsagt en anden og fornuftigere ordning, og 

 vi vil senere se, hvilken betydning dette har i sanitær henseende, naar 

 vi nærmere undersøge byggemaaden, og hvad der i almindelighed gjøres 

 til beskyttelse mod vind og regn. Derimod kan mange smaahuse ligge 

 rent idyllisk i skogholt eller opunder aaskanten saa godt og lunt, at de 

 kan taale mangeslags defekter, som paa aaben plat Is \il(lc have gjort dem 

 nærsagt ubrugbare som boliger. 



Paa gamle gaarde kan man finde vaaningshusene omgivne af haver 

 med store træer, som delvis beskytte mod blæsten; men da de ofte staa 

 saa nær og give saa stærk skygge, at de gjerne vil holde gründen om- 

 kring husene fugtig og kold, foruden at de stænge sol og lys ude fra 

 beboelscsrummcne, har mange stolte eksemplarer maattet falde for de 

 sanitære iiensyn; man har foretrukket lysere boliger og tørrere grund for 

 den beskyttelse mod vinden, som de har ydet. Derfor bliver det mere 

 og mere .sjeldent at se de store pragtfulde birke, popler og andre løvtræer, 

 som i aarra^kker har værnet om de gamle boliger. 



Og hvad de nye bygninger angaar, lægges de kun undtagelsesvis 

 saaledcs i skogkanten, al de faa nævneværdig beskyttelse af denne; i 

 regelen staa de aabent og frit |,aa nøgen slette eller skraaning, hvortil 



