ISO J. HENRICHS. M.-N. Kl. 



tillade det, uden at der tilsyneladende har været tale om at spare paa 

 uHgifternc. 



Men flcriiedcn af de mest udprægedc eksempler paa saadanne mis- 

 liglieder iiar jeg dog fiindet hos husmænd og opsiddere, der selv ikke har 

 kunnet bekoste reparation, og hvis gjentagne anmodninger til vedkom- 

 mende eier statlig er blevet mødt med afvisning eller tomme løfter; og 

 her har ofte den mest indtrængende appel til deres æresfølelse været 

 nødvendig for at frembringe en — om end hoist modvilligt indrommet 

 — udbedring, hvor de ikke har været tvungne til at hoie sig for den 

 rene nødstilstand. 



Men — som sagt — det er ikke bare i fattigmands hjem, man finder 

 dette. Vanskeligheden ved at holde saadanne usle gulve rene og de 

 deraf følgende sanitære misligheder synes i det store taget ikke at spille 

 nogen rolle som drivfjeder til forbedringer. Derimod h.ir manske al den 

 opsamiede »gigt« og »brystværku under det gamle regime været en med- 

 virkende faktor. 



Heldigvis er nu dette ikke regelen; man venter sjelden saa længe. 

 Mange af de gamle gulve er meget n-øiagtigt lagte, og da de ofte beståa 

 af tykke, nærsagt uopslidelige planker af malmfuru af saadanne dimen- 

 sioner, som ikke er at opdrive paa nutidens marked, har man, naar over- 

 lladen er blevet for fliset og kvastet og vanskeligt vil blive tør efter 

 vadsk, nøiet sig med at lægge over et enkelt lag af sammenploiede tyn- 

 dere planker eller bord med eller uden mellemliggende pap eller et 

 t\ndt lag sagflis eller mose, inorved man kan faa et meget godt 

 og tæt gulv, ofte bedre end mange nylagte. 7\llc de i fortegnelsen 

 anførte gulve af dobbelt bordlag uden fyld høre hid ; de har oprindeligt 

 været enkle. 



Om man end mangesteds endnu — selv i større hus — nøier sig 

 med enkle gulve, liliver det dog mere og mere almindeligt at gjøre dem 

 dobble, ialfald i dagligrummene, spccielt kjøkkenet, medens man beholder 

 de enkle i de mindre benyttede rum, som fortegnelsen viser. Det 

 simpleste er da det netop omtalte dobbelte lag bord eller planker over 

 grundbjelkerne, med eller uden mellemliggende pap (F. i); men dette 

 gjøres, som nys nævnt, oftest kun ved reparation af gamle gulve. Be- 

 nytter man fyld mellem lagene, holdes disse fra hinanden ved enkelte 

 tværsgaaendc planker (F. 2). Aimindeligst lægger man dog et undergulv, 

 der er fæstet til bjelkernes underflade (F. 3), og som i grundgulvet kan 

 beståa af simplere bord (baghun), i de øvre gulve derimod af hovlede 

 bord, da de jo samtifligt danne taget i det underliggende rum. Af og 

 til, naar man har usæd\anligt tykke bjelker, eller man vil benytte bord- 



