1902. No. 2. BOLIGFORHOLDENE I NORSKE LANDDISTRIKTER. 1 59 



som skrabkammer, og da har regn og sne fri adgang. Jeg har seet hele 

 store snefonner inde paa et saadant loft — om vaaren kommer oversvøm- 

 melsen, men — man lader det simpelthen staa til aar efter aar; det er 

 for meget bryderi eller unødig udgift at skaffe n^- lem, og da — forstaar 

 man — findes der i det hus ogsaa andre misligheder, som man ikke bry- 

 der sig om at bjøde paa. 



Den store regel er imidlertid, at loftene ere lukkede, med opgang 

 inde i huset, gulvet paafyldt sagmug eller 1ère, med eller uden bordlag 

 over, samt taget tæt. 



Som tækningsmateriale benyttes næsten udelukkende — ca. 90 % — 

 teglsten — enten ret og slet lagt paa lægter over tagbjelkerne eller — 

 hvad der er det almindeligste — paa et underliggende tag af simplere 

 bord (baghun), hvorpaa lægterne fæstes. Et saadant tag er jo fuldstæn- 

 digt godt nok til beskyttelse mod regn og vind ; men skal loftsrummet 

 benyttes til opholdssted, maa man lægge et lag bord, og da høvlede, 

 ogsaa under bjelkerne, og mellem de to bordlag fylder man da gjerne 

 sagmug eller — endnu bedre — mose og 1ère, hvorved det bliver tæt 

 og lunt. 



Tagpap benyttes sjelden og i almindelighed kun paa udbygninger og 

 verandatage; hvor man har forsogt at benytte det i større udstrækning, 

 har man maattet fjerne det igjen efter nogle aars forløb, baade det og 

 underliggende bord, som var halvraadne; thi det fordrer nøiagtighed ved 

 paalægningen og derefter stadig vedligeholdelse, som atter kræver en 

 paapasselighed, der ikke ligger for folk paa disse kanter i almindelighed 

 — et tag, som engang er lagt, skal holde ud i det uendelige, uanseet 

 materiale; det er derfor næsten utroligt, hvor langt man kan lade det 

 gaa, før man tager fat paa reparation, selv om man har baade tid og 

 raad, og oftest mangler ingen af delene. 



Bare bord uden sten eller andet tækningsmateriale har jeg fundet kun 

 i ca. 9 0/0 af samtlige, og det selv paa steder, hvor man kunde have raad 

 til andet og bedre. Nu ^'el — er bordene gode og ligge godt sammen- 

 føiede i dobbelt lag, kan de holde længe ; men har de ligget en tid udsat 

 for afvekslende sol og regn, vise mislighederne sig snart; især vil man kunne 

 overbevise sig herom, naar solen efter længere tids tørt veir om somme- 

 ren har gjort bordene knusktørre; kommer der saa et ordentligt regnskyl, 

 kan våndet rinde som gjennem en sil ned i boligen — folkene tage imod 

 det gang paa gang, trøste sig med, at det kun er en nødvendig over- 

 gang, og tage sine kauteler mod altfor store oversvømmelser — saaledes 

 har jeg seet en mand, som var belært af erfaringen, under sygdom møde 

 en saadan overraskelse ved at holde en opslaaet paraply over sig i sen- 



