I70 J.HENRICHS. M.-N. Kl. 



Som det vigtigste rum er kjøkkenet derfor i regelen bedst udstyret, 

 skjønt (let paa flere steder er slet vcdligeholdt med slidte, utætte og 

 kolde gulve. Varmt nok pleier det oftest at være, hvor der ikke er altfor 

 stor og aaben peis, ofte altfor varmt, hvor peis ganske mangler og Venti- 

 lationen er utilstrækkelig. 



Paa de fleste steder har man bibeholdt den gamle peis, hvorfra skor- 

 sten ret op, enten aaben eller lukket med et bevægeligt spjeld; ogsaa i 

 nye huse bygger man dem paa samme maadc. Men peis allene er en 

 sjeldenhed — udenfor de faa steder, hvor man finder den gammeldagse 

 peisestue, der i regelen kim staar til stads og ihvertfald ikke kan bruges 

 den koldeste vintertid, medmindre man har en ovn ved siden af. — Oftest 

 har man ogsaa komfj-r, der enten sættes op i peisen, hvor denne er stor 

 nok, saaat der bliver et rum tilbage til sommerbrug, eller ved siden af, 

 saaat begge er i fuld behold; paa andre steder sløifcs peisen ganske, idet 

 komfyren indtager den hele plads, en særdeles fornuftig ordning med 

 rigelig ventilation ; eller endelig murer man peisen ganske til og sætter 

 komfyren foran, med eller uden damphætte og ventil. Men paa disse 

 steder har man omtrent altid svaret mig paa mine spørgsmaal, at man 

 angrer paa forandringen; det kan være bra nok om vinteren i store kjøk- 

 kener, som ellers vilde blive for kolde; men om sommeren, specielt i 

 aannetiden, naar mange folk samles og der skal koges omtrent hele dagen, 

 er det ofte rent uudholdeligt hedt med en saadan stadigt opvarmet komfyr, 

 selv om baade dør og vinduer staa aabne, saaat man paa det ene sted 

 efter det andet vender tilbage til peisen igjen og mest muligt undgaar 

 komfyren om sommeren. Endnu værre er det, naar komfyren mangler 

 hælte eller ventil eller begge dele, saaat dampen slaar sig ned rundt omkring. 



Den aabne skorsten er selvfølgelig en udmærket ventil, men ofte kan 

 det blive for meget af det gode, især i store, utætte kjøkkener, som aldrig 

 vil blive varme, selv om man ilder paa komfyren den ganske dag; paa 

 saadanne steder har man maattet sætte en liden ovn ind til hjælp den 

 koldeste tid. Eller man hjælper sig paa den maade, at man i stuen eller 

 kammeret ved siden har en saakaldt komfyrovn, der kan bruges baade 

 som komfyr og ovn og paa saadanne steder ogsaa gjør tjeneste som begge 

 dele om vinteren, naar kjøkkenet bliver for koldt — en ordning, der selv- 

 følgelig har sine store ulemper, cftersom kjøkkenet da staar ubenyttet, 

 hvorved rumforholdene blive beydcligt indskrænkede netop paa den tid 

 af aaret, da man lukker tættest og holder sig mest inde. 



I'aa et par steder er forholdene saadanne, at man regelmæssigt flytter 

 komfyren ind i stuen om vinteren, fordi kjøkkenet da bliver for koldt, og 

 tilbage til dette igjen om sommeren, fordi stuen da bliver for \zxm. 



