172 J. HENRICHS. M.-N. Kl. 



er (let almindeligste opholdssted, bliver det oftest et kammer ved siden af 

 dette, som tåges i brug, og tlissc to tilsammen udgjøre da ogsaa i regelen 

 soverumnienc. 



Af de undersøgte 6oi soverum fandt jeg kun 102, som faa staa 

 ubenyttede om dagen, hvilket virkelig synes begründet i sanitære hensyn, 

 og kun paa 108 steder lader man — som tidligere nævnt, kjøkkenet staa 

 ubenyttet om natten, hvilket i de største og bedst situcrede huse vistnok 

 ansees som en selvfølge, medens det ellers enten beror paa, at det er for 

 lidet til at afgive plads til sengesteder, eller bliver for koldt, naar ilden 

 paa peis eller komfyr er slukket om kvælden. Er kjøkkenet for lidet til 

 sengeplads, lader man imidlertid som regel døren mellem dette og sove- 

 rummet staa aaben om natten, hvorved man faar benj'tte hele iuftmængden 

 og drage fordel af Ventilationen gjennem skorstenen. Er kjøkkenet der- 

 imod for koldt om natten, naar ilden er slukket, lukker man døren, og da 

 bliver jo Iuftmængden betydeligt indskrænket. Ofte lukkes døren af etslags 

 etikettehensyn, og da kan tjenerne — undertiden bare én — have udmærket 

 rum med rigelig luftmængde og god ventilation i det store kjøkken, 

 medens familjens samtlige medlemmer stuve sig sammen i det oftest be- 

 tydeligt mindre kammer. 



Rumforholdene, saaledes som de i fortegnelsen er angivne, er beregnede 

 efter den tid, da døre og vinduer holdes lukkedes, altsaa den største del 

 af aaret. Naturligvis stille forholdene sig anderledes og bedre om som- 

 meren, da man opholder sig en stor del af tiden ude, benytter flere rum 

 inde, og da som regel — om end slet ikke al tid — vinduerne slaaes op 

 og dorene udåd staa aabne omtrent hele dagen, medens man om natten, 

 hvor man dertil har anledning, gjerne fordeler sig |)aa flere rum, oftest 

 paa kvistkamre eller i drengstubygning eller struts, eller man læggcr sig 

 de varmeste nætter simpelthen ud paa laaven. 



Men mangesteds er der ikke synderlig forskjel paa sommer- og vinter- 

 brug — man har de samme rum og den samme plads, selv om der er 

 rum nok, og her vogter man ofte saare vel paa sine døre og vinduer, 

 som holdes godt tillukkede, ikke sjelden ligefrem beroende paa, at de 

 mangle gangiern og derfor ikke ian aabnes. Og herinde kan man — 

 selv paa de deiligste sommerdage — finde hele familjen med naboer og 

 bekjendte stimlede sammen, specielt helligdagene, til langt paa kvæld 

 under tobaksrøgning og sjiytning, uden at der foretages videre luftning til 

 natten. Selv om dette ikke hører til dagens orden, er det dog et træk 

 at lacgge mærke til, da man paa saadanne steder uden undtagelse er mindre 

 noiesccnde ogsaa i andre henseender. 



