l8o J. HENRICHS. M.-N. Kl. 



■J af gulvfladen, Inilken fordring liestemt liævdes paa mange steder. Hos 

 os er man crfaringsmæssigt hievet staaende ved forholdet i:io som mini- 

 mum, hvad der \el kan være tilfredsstillende, Inor lyset har uhindret 

 adgang, og især paa solsiden, medens det paa skyggesiden og hvor lys- 

 mængden paa en eller anden maade indskrænkes, vel ikke er mere end 

 saavidt nok. 



Rene maal kan man vel sjelden faa, da Aindusfladens omraade 

 hyppigt indskrænkes paa forskjellige maader af bygninger, træcr o. s. v. 

 udcnfor. Paa landsbygden har dette som regel mindre betydning, da 

 husene gjerne ligge frit, ialfald ikke har gjenboere undtagen, hvor for- 

 holdene er saa indsnevrede, at udhuse ligge lige ind paa vaaningshuset, 

 hvilket imidlertid er saa sjeldent, at man kan sætte det ud af betragtning. 

 Derimod kan nok træer skygge uforholdsmæ.ssigt meget, og hvor afstanden 

 fra vinduets øverste kant til taget er særdeles liden, kan tagskjægget for 

 en ikke uvæsentlig fiel indskrænke lysfladen; men dette er alt undtagelser. 

 Den store regel er, at forholdet mclleni vindusfladen og gulvlladen kan 

 tåges i sin helhed ubeskaaret saaledcs, som det i fortegnelsen er angivet, 

 og her finder man da følgende tabel: 



Tahel 4. 



Disse tal \ise, at af de undersøgte 386 l)ek\cmnioligheder findes et 

 overveiende flertal paa 239=03. 62° n, som tilfredsstiller eller overstiger 

 forholdet 110 — ja, en stor del af dem ligger, som fortegnelsen vil 

 vise, nærmere 1:5, som endog overskrides af nogle faa — , under 1:10 

 kommer mindretallet 147=03. 38%, og af disse igjen nærmer den aller- 

 stjffrste del sig 1:10, kun ca. 4% gaar under 1:15, hvorfor man maa 

 betragte lysforholdene i sin lieihcd snm tilfredsstillende. 



II. Hcnlifçhcdsforholde. 



Ved siden af, hvad hidtil er omtalt, danner spørgsmaalet om den 

 maade, hvorjjaa man vedligeholder og renholder sine huse, et meget 



