I902. No. 2. BOLIGFORHOLDENE I NORSKE LANDDISTRIKTER. 187 



kroppen — og skifter rent linned paa ; forse-mmes stuevadsken, forsømmes 

 end mere kropsvadsken — ialfald i lange tider. Mange indskrænke vadsk- 

 ningen til ansigt og hænder, medens de ikke kan mindes at have havt 

 vand paa kroppen i aarevis; enkelte indskrænke selv denne nødta-rftige 

 vadskning til de store høitider; men ■ — som nævnt — den iøinefaldende 

 personlige skiddenfærdighed hører til iindtagelserne. 



I almindelighed foregaar vadskningen inde i huset; om sommeren 

 bade gjerne de unge gutter i elv eller aa — ellers er badning saagodtsom 

 en ukjendt ting. Badekar mangle — paa faa undtagelser nær — overalt, 

 og af de gamle badstuer lindes kun hist og her enkelte sørgelige remini- 

 scenser; mine forsigtige forsøg paa at bringe dem i kurs igjen er hidtil 

 blevet mødt med forundring og tvivl i forening; men det kan nok hænde, 

 at denne gamle badeform vilde kunne blive gjenoptaget og faa udbredelse, 

 naar man først fik øinene op for dens nytte og betydning. Dog tor jeg 

 ikke spaa dette haab nogen snarlig opfyldelse paa disse kanter. 



12. Drikkevand. 



Ved nybygning af boliger er det et meget vigtigt — for ikke at sige 

 afgjørende — sporgsmaal at finde en grund, hvor der er i alfald nogen- 

 Uinde let adgang til vand. Undertiden kan man inden gaardens omraade 

 søge forgjæves, hvor dybt man end graver, og man blir da nødsaget til 

 enten at ben\-tte naboens brond eller hente fra nærmeste aa eller ile 

 (opkomme), hvor saadan findes. Ligeledes kan en grund brønd eller en 

 mindre aa tørre ind i varme somre med lidet nedbør, saaat man maa hente 

 drikkevand andetstedsfra — ofte langveis — men som regel har man 

 overalt baade nok og godt vand, og dette er et saa vigtigt tilbehør til en 

 bolig, at det ikke kan forbigaaes ved omtalen af boligforholdene, ifald man 

 ikke strengt \'il indskrænke disse blot til seh'e husenes indretning og be- 

 skaffenhed. 



Naar der i medicinalindberetningen 1893 for Holands lægedistrikt 1 for 

 Urskougs vedkommende af den da vikarierende distriktslæge anføres, at 

 »drikkevandet er saagodtsom overalt forurenset, idet det hentes fra aabne 

 grunde damme, som modtager tilsig af alslags overvand; det er lerholdigt 

 og opfyldt af grønske« — saa er dette urigtigt og misvisende. Det kan 

 gjælde for Hølands herred og muligens for den næmeste del af Urskoug 

 hovedsogn østenfor Liermosen, der saaledes ogsaa paa denne maade danner 

 en naturlig grændse for det af mig valgte omraade; men for den øvrige 

 del af Urskoug og Blaker anneks, der officielt indbefattes i Urskoug, 



Norges officielle slatistik. Tredie række. Nr. 252. B. s. 2S — 29 (1S96). 



