1902. No. 2. BOLIGFORHOLDENE I NORSKE LANDDISTRIKTER. 1 89 



svdøstlige del samt hist og her i Fet. Efter stadskemiker Schmelcks analyse 

 af en af disse kilder (Hellene), som jeg har benyttet mest, indeholder 

 våndet, der er klart og Ingter lidt af svovlvandstof, følgende paa i liter: 



Dobbelt kulsurt jernoxydul: 0.051. 



Dobbelt kulsur kalk: o.ioi. 



Dobbelt kulsur magnesia : 0.084. 



Kuls}Te : 0.020. 



Inddampningsresiduum (120° c): 0.184. 



Chlor, svovlsyre, svovlvandstof: Spor. 



Bakterier, udviklingsdygtige i 



næringsgelatin: ca. 200 paa hver cm. ^, 

 altsaa en sammensætning, der staar paa høide med vore bedste jernkilders. 

 Paa de færreste steder har man ledning ind til huset, og enkelte af 

 disse er meget lange og kostbare. Paa en gaard i Ullensaker faar man 

 våndet fra et basin langt fra huset, og da det ligger ganske lavt, maa det 

 pumpes gjennom ledning ind i et andet basin paa gaarden; som drivkraft 

 for pumpen anvendes en stor veirmolle — det hele et meget sindrigt 

 apparat, som funktionerer godt. (» Vindmotor«). 



Hvor man ikke har ledning, hentes våndet ialmindelighed efter behovet 

 i zink- eller træba-tter, der bliver staaende i gang eller kjøkken. Ofte fylder 

 man en saa eller et større kar. I regelen har man et laag eller andet 

 dække over; hvis saadant mangler, kan våndet forurenses efter at være 

 bragt ind i huset; men oftest er man forsigtig i saa henseende. 



Meget sjelden opsamles regnvandet fra tågene undtagen til vadsk; 

 det kan hænde og blir ofte nødvcndigt efter langvarig tørke om sommeren, 

 naar brøndene begynde at blive grunde, og man maa spare paa våndet. Har 

 det regnet jevnt en tid, saaat tågene er renskyllede, kan saadant vand 

 være ganske klart og brugbart ; men det, som falder først og efter længre 

 tids tørke og støv, maa fraraades — ialfald til husbrug. 

 Om vinteren benyttes af og til smeltet sne eller is. 

 Brøndene har altid en overbygning med en aabning, hvorigjennem 

 våndet heises eller vindes op; det blir dog mere og mere almindeligt at 

 benytte pumpe, der da kan placeres paa selve overbygningen; hvor bronden 

 ikke er for dyb, har man ledning ind til huset, hvor da ogsaa pumpen 

 faar sin plads. Paa nogle faa steder ligger brønden saa hmt, at man 

 har kunnet lægge ledning med spring i kjøkken og udhuse. I almindelig- 

 hed rager overbygningen et godt stykke op over jorden, og omkring denne 

 lægger man som regel 1ère, der stampes haard, saa den beskytter brønden 

 mod tilsig af overvand. Rent undtagelsesvis blir klæder vadsket og skylle- 

 vand heldet ud lige ved brønden; i regelen vadsker man i bryggerhus 



