I902. No. 2. BOLIGFORHOLDENE I NORSKE LANDDISTRIKTER. 1 95 



findes, og her gaar det ofte saa ugenert for sig, at det skulde synes 

 utroligt; thi i modsætniiig til de aabne senge behøver man her ikke — 

 f. ex. under middagshvil — at være afhængig af nattens skjærmende nijø-rke. 

 Men ligesaa utroligt er det, hvor husbondsfolkene se gjennem fingre med 

 dette. Ofte tør man intet sige for ikke at støde dem — og tjenestefolk 

 er det vanskeligste at opdrive; men ligesaa ofte ser man intet forunderligt 

 i saant, hvorfor spillet drives frit, de uægte fødsler tiltage jevnt i hyp- 

 pighed, og den moralske sands slappes i samme grad. Efter en retssag, 

 hvor en ung pige, der liavde benyttet sengeskabet ligefrem som mod- 

 tagelsesrum for alle sine tilbedere vekselvis, for barnefødsel i dølgsmaal 

 med drab af barnet fik sine 4 aars strafarbeide, benyttede jeg ved en leilig- 

 hed, hvor flere af bygdens bedste mænd var samlede, anledningen til at 

 fremholde ikke blot svineriet ved disse lukkede huler, som aldrig kunde 

 udiuftes ordentligt, men ogsaa det anstødelige og moralsk mislige i at 

 give gutter og piger plads i samme sengested og derved ligesom direkte 

 opmuntre til usædelighed. Men til min overraskelse fik jeg gjennem- 

 gaaende det svar, at dette forhold var ingen drivljæder til usædelighed 

 — tværtimod — var de ikke tilbøielige til sligt alligevel, skulde ikke det 

 bringe dem i fristelse, da de blev saa lei af hinanden ved at gaa i slid og 

 slæb sammen om dagen, at de ikke gad røre hinanden om natten! — 

 Naar man i alvor kan fremføre sligt og aabenlyst tolererer forholdet — 

 for ikke at sige ligefrem anbefaler det — da staar man omtrent niagtes- 

 los i sine forsøg paa forandring — fællessengen bibeholdes og den dermed 

 følgende hygieniske og moralske misère ligesaa. 



Jeg fremhæver dette, fordi jeg lægger særlig vægt paa ethvert saadant 

 moment, i den fuldeste overbevisning om, at den i den senere tid foruro- 

 ligende tiltagende usædelighed, der begynder at brede sig ogsaa i de 

 bedre hjem, oftest i følge med drukkenskab, er som intet andet mægtigt 

 til at ødelægge de bedste hjem baade moralsk og a-konomisk — hvad jeg 

 har seet flere sørgelige eksempler paa — og derved bevirke tilstande, 

 som maa virke tilbage — ogsaa i sanitær henseende. 



