1902. No. 4. DØDELIGHEDEN I NORGE AF BØRN UNDER I AAR. 19 



Virkninger vel kunde spores til de fjerneste Bygder, var det ogsaa andre 

 Ulykker, der hjemsø-gte Landet. Veirforholdene var meget ugunstige. 

 Vintrene var ofte haarde, og det traf ikke saa sjelden ind med Misvæxtaar, 

 saaledes i 1705 — 1707, i 1708 — 1709, da hele Europa led under en stærk 

 Kulde, som ødelagde saavel Provences Olivenskove som de vintersaaede 

 Ågre i de nordiske Lande- i 1716 — 1717, 1719, 1740 — 42, 1762 og 

 1770 — 72. 



Hertil kom nu en stor Række Epidemier af hærjende Sygdomme, 

 som Tyfoidfeber og exanthematisk Tyfus, Skarlagensfeber, Blodgang, In- 

 fluenza, Kopper og Difteri. Det er derfor ikke vanskeligt at forståa, 

 at Tilvæxten i Befolkningen i dette Aarhundrede maatte blive for- 

 holdsvis liden. Det vil dog selvfø-lgelig i Almindelighed være ugjørligt at 

 bestemme den Indflydelse, som disse Sygdomme har havt paa Dødelig- 

 heden i de enkelte Aar, da de nævnte Sygdomme forekom blandet ind 

 mellem hverandre saavel i Sverige og Danmark som ellers ude i Europa. 

 Af og til kan det dog lykkes at faa en Formodning om Sygdommens 

 Natur. Saaledes tor vel den betydelige Dødelighed i det store Uaar 

 1 719 antages at skyldes Skarlagensfeber. Denne Sygdom gik nemlig om- 

 kring denne Tid epidemisk over Danmark, og det vil af Dr. Torgersens 

 Optegnelser fremgaa, at der i dette Aar foruden de 23 Børn under i Aar 

 i Gloppen ogsaa var døde 24 Børn i Alderen i — 4 Aar, ligesom ogsaa 

 Dødeligheden hos endnu ældre Børn ikke var ubetydelig samtidigt med, 

 at den i den voxne Alder var meget liden. I det hele taget havde dette 

 Aar et Overskud paa 17 af Døde over Fødte. 



Derimod er Dødsprocenten ikke særlig høi i det berygtede Aar 

 1742, ila Avlingen fuldstændig ødelagdes af Insekter og Nattefrost, saa 

 Hungersnøden fornemmelig i det Indre af Landet naaede en forfærdelig 

 Høide. Kystdistrikterne har antagelig lidt mindre herunder, da nemlig 

 samtidig Fiskerierne slog saa særdeles godt til^. 



Den Sygdom, hvis Forekomst i Nordfjord i dette Aarhundrede 

 virkelig kan forfølges, er Kopperne. 



Dette skyldes den bekjendte /. A. Krogh, der i Aarene 1766 — 80 

 \'irkede som Kapellan, Sognepræst og Provst i Daviken, og som med 

 stor Iver havde kastet sig over Studiet af Naturvidenskaberne og heri 

 erhvervet en fremragende Indsigt^ Blandt andet havde han stor 



' Øverland, a. St., S. 846. 



2 Smlg. Professor Hans Strem: Sammenligning mellem de Norske og Svenske Fiskerier. 

 Dansk Museum. Januar 1782, S. 4. 



^ Smlg. Fabricius: Reise nach Norwegen, 177Q, S. 348 og Kroghs eget Arbeide: Efter- 

 retninger om Provstiet Nordfjord. Topografiske Samlinger udgivne af Det Kongelige 

 S:;lskab for Norges Vel. 2den Del, iste Bind. Christiania 1S13, S. i. 



