II. CHR. GEELMUYDEN. M.-N, Kl. 



er tien samme som paa landet, nemlig salpetersyrling, salpetersyre, ammon- 

 jak og muligens Trit kv.xlstof, kan heller ikke være tvilsomt. 



Spørsmaalet bliver da, om de anorganiske kvælstofforbindelser fmdes 

 i søvandct i mængder, som kan antages at tilfredsstille havplanternes be- 

 hov for kva-lstofholdig næring. Hvis ikke, tvinges man til at antage, at 

 havplanterne, eller i det mindste en del af dem, ligesom visse landplantcr 

 er i besiddelse af evnen til at nyttiggjøre det frie kvælstof, som fimles 

 opløst i søvandet. Kundskab om søvandets kvælstofholdige bestanddele 

 er derfor en nødvendig betingelse for løsningen af spørsmaalet om liav- 

 (ilanternes kvælstofskifte. 



Bortseet fra nogle undersøgelser af Natterer^ udførle for en øster- 

 rigsk hydrografisk expedition i Middelhavet, ved hvilke der bestemtes sal- 

 petersyrling og ammonjak i en del vandprøver. er der, saavidt jeg har 

 kunnet bringe i erfaring, ikke hidindtil foretaget bestemmelser af disse 

 stoffe i søvandet, tildels vistnok paa grund af mangel paa brugbare 

 methoder. 



\'ed fle første famlende forsøg paa at bestemme ammonjak og sal- 

 petersyre, som jeg udførte, viste det sig nemlig, at de findes i saa ringe 

 mængder, at de sædvanlige methoder ikke længere er anvendelige. Scklo- 

 sings méthode giver saaledes intet udslag. En kvalitativ prøve- oplyste 

 mig dog om, at salpetersyre og salpetersyrling virkelig findes eller ialfald 

 kan findes i ringe spor i søvandet. Hvad ammonjaken angaar, saa lader 

 den sig vistnok bestemme ved destination af søvandet med alkalier eller 

 jordalkalier og titrering af destillatet, men dertil kræves adskillige liter 

 søvand. Naar man kun raader over nogle hundrede kcm. søvand, maa 

 bestemmelsen i destillatet ske kolorimetrisk ved Nesslers reagens. 



Det første skridt til løsningen af min opgave maatte altsaa beståa i 

 at udarbeide brugbare methoder til bestemmelse af havvandets kvælstof- 

 forbindelser, navnlig salpetersyrling, salpetersyre og ammonjak. Det er 

 lykkcdes mig for det første stofs vedkommende at finde en méthode, hvilken 

 jeg, selv om den ikke kan siges at tilfredsstille de høieste fordringer til 

 nøiagtighed, dog vil meddele, fordi jeg tror, at den repræsenterer et frem- 

 skridt i anvenilelsen af den kolorimetriske méthode til mikrokemiske be- 

 stemmelser, og at ^\cn \\\ vise sig tjenlig for det formanl, hvorom det lier 

 gjælder. 



Methoden beror paa anvendelsen af det saakaldte Cries' s reageii-s * 



' Natttrtr: Chemische Untersuchungen Im ilstliclieii MiUclniecr. Ocstcrr. Monatshefte 



für Chemie. Bd. 12, 13, 1 ). 

 * Uilfert paa den i Frtstnius's kvalitative analyse, 15de iidgavc s. .tr9, angivne niaadc. 

 > Zeit.icbr. f. analyt. Cbcmic, Ud. jj, S. 222. 



