l6 H. CIIK. (iKKI.MUVDKN. M.A'. Kl. 



ved (lens udd-mnelse til kvantitativ mctiinde. Den vil ne[)pe danne nogen 

 nfgjorcnde hindring, da Gries's reagens ikke reagerer med salpetersyre, 

 og de to stoffe saaledes skulde kunne lade sig bestemme ogsaa, naar de 

 forekommer sammen. 



Ved bestemmelser af ammonjak i sovandet har man hidindtil som 

 regel gaaet frem paa den maade, at man har destilleret en portion søvand 

 med natronlud eller magnesia og i destillatet bestemt ammonjaken kolorif- 

 mctrisk med Nesslers reagens. Natterer^ liestillerede sø\andet først med 

 magnesia og residuet efter denne destillation paany under tilsætning af 

 overmangansurt kali. Den ferste destillation skulde da give den frie 

 ammonjak, den anden den i form af organiske k\'ælstofforbindelser tilstede- 

 værende. 



Uden endnu at iiave lært Natter er s undersøgelser at kjende, foretog 

 jeg nogle forelobige bestemmelser af ammonjakgehaltcn i sovandet uden- 

 for den biologiske station i Drøbak. Ved disse afniaalte jeg 600 kcm. 

 som destilleredes med 5 kcm. 33 % natronlud, indtil residuet kun udgjorde 

 100—150 ccm. Destillatet optoges i en noget mindre retorte, som inde- 

 holdt lidt svovlsyre, og indkogtcs i denne til et mindre volum. Inddamp- 

 ning i aaben skaal foretoges ikke, for at ikke destillatet skulde optage 

 ammonjak fra luften. Begge destillationer foretoges saaledes, at den 

 kogende vædske kun kom i berøring med glas, ikke med koutchouk, som 

 kan afgive smaa mængder ammonjak. Det indkogte destillat destilleredes 

 paany under tilsætning af nogle draaber natronlud, og destillatet fortyn- 

 dedes til 60 kcm. Af disse afmaaltes en aliquot del til den kolorimetriske 

 sammenligning. Som saminenlignings\a'dski' tjente en titreret opløsning 

 af salmiak i destilleret vand. 



De 10 prøver af søvand, som jeg paa denne ma;ide nndersogte, inde- 



hoidt ve.xlumk- mængder, fra 2, S (il in . "^ ' nmmoMJak nr. liter, hvilket 



ICX) 



stemmer med Natterers angivelser. 



Det synes altsaa, som om ammonjak og organiske animonjakderivater 

 i ringe mængder er en aldrig manglende bestanddel af sovandet i mod- 

 sælning til salpetersyre og salpetersyrling, som kun undtagelsesvis fore- 

 kommer i søvand, som ikke er forurenset. 



Imidlertid kan der reises stærke tvil om, hvorvidt de af Natterer og 

 navnlig de af mig fundne værdier for søvandets gehalt paa ammonjak er 

 •"iglige, idet muligens endel af den ved destillationen med natronlud eller 



' L. t. Bd. 12. S. 323. 



