14* L. A. HAUCH. 



kröllet Bög og rank Bög; de herskende Stammers Antal er större hos 

 Egene af fremmed Proveniens end hos de danske, og Stammens Form 

 mere ret og regehnjessig. Det samme som er fremhffivet om Udhugning 

 i Bög kommer derfor ogsaa til at gselde for Eg, man maa ved Udhug 

 ning af de unge Bevoxninger af fremmed Proveniens fortrinsvis gaa ud 

 paa at forebygge den skadelige Virkning af den svage Sprednings- 

 evne, formindske den store Lighed, indskraenke Antallet af de herskende 

 Stämmer, medens det hos Egene af dansk Afstamning isser er Maalet 

 at fjerne de brede slet formede Individer. 



Gaa vi fra disse Trzearter, med hvilke jeg gennem en läng Aar- 

 raekke har kunnet anstille selvstaendige lagttagelser, över til Skovfyr 

 (Phius sylvestris), da kan jeg ikke tale med samme Erfaring om denne; 

 Skovfyrren, der som bekendt saavel nord som syd for Danmark danner 

 Hovedbestanddelen af Skovene, förekommer i Danmark kun sparsomt; 

 vört Klima laegger Hindringer i Veien for dens Dyrkning. Det har 

 imidlertid interesseret mig, at den hessiske Forstmand Geheimerober- 

 forstrat P. pREY har en noget lignende Opfattelse af Planteta;thedens 

 Betydning som af mig er haevdet, og at han anvender en Del af mine 

 Udtalelser netop överfor Fyr. I samme Retning gaar jo — som omtalt 



— Jägmästaren C. BjÖRKBOMS Bemaerkninger. Fyrren staar med Hensyn 

 til Spredningsevne Egen naer, om man end maa advare imod alt for 

 stor Taethed i Kulturen, saa er dog Saaning eller Plantning af Fröbeds- 

 planter de saedvanligste Kulturmetoder. 



I Modséetning til de foregaaende Traearter trsefife vi hos Rödgranen 



— som allerede naevnt — den svage Spredningsevne, og man kan derfor 

 ved Rödgranskulturer nöies med et lille Plantetal, en Taethed som den, 

 der er angivet for Bög og Eg, vilde vaere farlig, man bör gaa ned til 

 8 — gooo Planter pr. ha. Neppe nogen Traeart danner et til Plantning 

 saa vel egnet Rodsystem som Rödgranen. Ved Omskoling dannes der 

 et taet Rodfilt, og medens det for de tidligere naevnte Traearter har 

 Vanskelighed at danne et passende Leie for Roden i Plantehullet, fin- 

 der Rödgranens Rod naesten af sig selv det rigtige Leie. Sugerödderne 

 er — som omtalt — tykke og udtörres ikke saa let som Fyrrens eller 

 Bogens. Ligesom vi saaledes med Hensyn til Rodens Bygning trjefife de 

 Forhold, der ledsage den svage Spredningsevne, saaledes traeffe vi jo 

 ogsaa — som allerede fremhaevet — den ranke Vaext i udpraeget Grad. 



Asken forholder sig paa lignende Maade som Rödgran; ogsaa den 

 er Repraesentant for Traearterne med svag Spredningsevne og lider ved 

 for stor Plantetaethed. 



Noget mindre sikker staar jeg överfor Ahorn, dens Spredningsevn 

 er staerkere end Askens, men den er dog naermest at kalde svag. 



