SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I9I2. FACKAFDELNINGEN, H. I. 



Om Orchestes fagi L., en bladminerare på boken. 



Af Ivar Tragärdh. 

 Inledning. 



Såväl bland växtsteklar och flugor som bland småfjärilarna äro s. 

 k. bladminerare rätt vanliga, och detta gäller i synnerhet om de senare, 

 dar inom vissa grupper, t. ex. Tineiderna, dylika äro talrika. Däremot 

 hyser skalbaggarnas annars så mångskiftande skara endast ett fåtal blad- 

 minerare och bland dessa äro några arter af vifvelsläktet Orchestes de 

 allmännaste och bäst kända; där finna vi sålunda O .fagi, som angriper 

 bokens blad, O .quevcus, hvars larv minerar i ekens blad samt t^ ./ö/>////, 

 som angriper bladen af diverse sälg-, pil- och poppelarter. 



Afven andra trädslag ha sina speciella Oycliestes-2xX.ex, så t. ex. al- 

 men, som i Holland angripes af O . ahii (XU.SSLIN, sid. 136). men dessa 

 synas hos oss vara sällsynta och äro i hvarje fall ofullständigt kända. 



Innan vi öfvergå att skildra utvecklingen och lefnadssättet hos O .fagi, 

 torde det vara lämpligt att med några ord beröra bladminerarna i allmän- 

 het och hvad som karaktäriserar deras lif. 



Det stora flertalet bladätare bland insekterna angripa bladen utilrån; 

 men för öfrigt omväxla deras metoder högst betydligt. Somliga förtära 

 bladen frän kanten och göra djupare och djupare inskärningar i skifvan, 

 andra bita otaliga små hål i densamma, andra åter angripa bladen frän 

 ytan, antingen den öfre eller den undre, och så att säga afbeta paren- 

 chymet, så att endast nerverna bli kvar. 



En mycket utbredd företeelse bland bladätarna är förmågan att på 

 ett eller annat sätt spinna ihop ett eller flera blad till ett gömställe, 

 hvars väggar ofta samtidigt tjäna dem till föda. Så göra t. ex. många 

 af de s. k. bladvecklarna bland småfjärilarna, hvilka af denna larvernas 

 vana fått sitt namn. Hos många sörja redan föräldrarna för att larverna 

 erhålla skydd; sä rullar som bekant björkvifveln vid äggläggningen ihop 

 en del af bladet till en strut, som skyddar larverna. 



Det är utan tvifvel samma faktor, behofvet af att skydda sig, som 

 hos sä många former ledt till att de trängt in uti bladen och blifvit 

 minerare, och det ligger i sakens natur, att det endast är mindre former, 



Skogsvh-dsforeniHgfus tidskri/t igi2. Facka/delningen . C 



