L. A. HAUCH. 



Noget af det ovenfor udtalte trjeder stjerkt frem, naar en Skov- 

 bestyrer, som vjEsentligst har faaet sin Uddannelse paa Distrikter, hvor 

 de givne Traearter havde gode Livsvilkaar, faar til Opgave at bestyre 

 et Distrikt med vanskeligere Forhold for Trjevaext; det er da förunder- 

 ligt at bemaerke, hvorledes det tilvante gör sig gsldende, hvordan man 

 troer med de samme Foranstaltninger, der slog til under de gunstigere 

 Forhold, ogsaa at kunne komme frem under de mere vanskelige. 



De gode Skovdyrkere fremkomme derfor lettere, naar Skovbesty- 

 reren flyttes fra den vanskeligere Lokalitet til en bedre, end naar det 

 omvendte finder Sted; jeg har set Exempel paa, at Forstmaend, som 

 har udfört et ret godt Arbeide paa et Skovdistrikt med gunstige Forhold, 

 ved at forflyttes til et Distrikt med ugunstigere Betingelser ikke har 

 formaaet att overvinde Lokalitetens Vanskligheder, netop fordi de har 

 överfört Deres Erfaringer fra det bedre Voxested til det mindre gode. 



Et af de Tilfrelde, hvor noget af det ovenfor sagte viser sig, er 

 ved det af Jägmästaren C. BjöRKBOM i Skogsvårdsföreningens Tidskrift 

 191 1, s. 225 fremförte Spörgsmaal om Kulturernes Plantetaethed. 



Det er ofte ikke tilstrsekkeligt paaagtet, at Trjearterne stille sig 

 höist forskelligt paa dette Punkt, at Kulturernes större eller mindre 

 TfEthed ikke udöver samme Indflydelser hos vore forskellige Trsearter; 

 man moder ätter her den saedvanlige Tilböielighed til at generalisere, 

 til at mene, at den Tzethed af Kulturen, der er tilstrc'Ekkelig for een 

 Trseart, ogsaa er det for en anden. Men man kan derved begaa store 

 Feil, thi vel gaelder det for alle Traearter, at en Del af Bevoxningens 

 Individer udvikle sig staerkere end andre, men hos nogle Arter — Bög, 

 Eg, Skovfyr o. fl. — vil et forholdsvis mindre Antal Individer udvikle 

 sig staerkt paa den övrige Bevoxnings Bekostning, medens hos andre 

 — Rödgran, Ask o. fl. — en långt större Del af Bevoxningens Indivi- 

 vider formaar at tage Del i og vinde frem i Kampen, Kampen varer 

 Ifengere og udkaempes vanskeligere. 



Der er for at betegne dette Forhold benyttet det Udtryk, at 

 Traearten besidder en större eller mindre Spredningsevne, alt eftersom 

 der hos den findes en iboende Evne til at lade et mindre eller större 

 Andel af Individer vinde frem i den inhyrdes Kamp. Dette Forhold 

 er förste Gäng omtalt og Udtrykket Spredningsevne er förste Gäng an- 

 vendt i Haandbog i Skovbrug af L. A. Hauch og A. Oppermann; 

 senere har jeg i forskellige Afhandlinger sögt yderligere at belyse denne 

 Sag — saaledes i Botanisk Tidskrift 1905, Allgemeine Först- und Jagd- 

 zeitung 1905, Botanisk Tidskrift 1909, Forstvi-ssenschaftlicher Central- 

 blatt 19 10 — og jeg har i mine tydske Afhandlinger benyttet Ordet 



