STRÖDDA lAKTTAGFXSER FRÄN F.N STUDIERESA 1 MELLANEUROPA. 



47^ 



Fig. 



3. 4 åriga afkomlingar af den ENGLER'ska granen 

 med afvikande tät förgrening. (Efter Engler.) 



I det ofvan citerade arbetet (sid. 117 — 120: »Anbau-Versuch mit Samen 

 einer Spielart») omnämner Kngler ett kulturförsök med frön från en gran med 

 afvikande, tät (klotgransartad) förgrening (jmf. fig. 2). Af de ur frösådden fram- 

 gångna plantorna voro ännu 117 stycken i behåll. 60 st. syntes representera 

 ungefär vanlig grantyp, dock visade de så godt som alltid något tätare för- 

 grening nedtill ; flere af 

 dem voro därtill tvåstam- 

 miga. De öfriga 57 plan- 

 torna voro alltigenom mer 

 eller mindre klotgransarta- 

 de (jmf. fig. 3). Många af 

 dem hade 2 — flere ungefär 

 likstarka stammar. Några 

 voro verkliga dvärgar; den 

 lägsta var nu c. 17 cm. 

 hög, och dess af flere lik- 

 värdiga grenstammar bil- 

 dade krona mätte c. 2 1 

 cm. i diameter; årsskotten 

 voro 2 — 3 cm. långa. De 

 största klotgranarna hade 

 ända till 14 cm. långa 



årsskott. De af afkomlingarna, som visade mera normal grantyp, hade ofta 

 årsskott af rätt betydande längd. Den högsta, 140 cm. höga plantan hade 

 sålunda 1905 — 1910 års skottdelar ä hufvudskottet resp. 7, 12, 16, 28, 40 

 och II cm. länga; föregående års skottdelar voro starkt förkortade (»buschig»). 

 Till jämförelse med plantorna från den tätgrenade modergranen hade plantor 

 uppdragits jämväl ur frön frän en gran af normal förgreningstyp, som växt 

 i närheten af den tätgrenade granen. 8 af dessa plantor funnos ännu kvar 

 och visade alla normal förgrening och normal ärstillväxt (jmf. fig. 4). Den 

 högsta plantan var c. 156 cm. hög. Hufvudskottet visade för åren 1903 — 

 1910 följande längdtillväxt: 11, 8, 18, 6 (omskolning!), 30, 24, 39, 13 cm. 



Flera proveniensförsök med gran visade, att de under plantornas yngre år 

 ofta synnerligen starkt framträdande skillnaderna i höjdtillväxt (jmf. fig. 5) något 

 utjämna sig under senare år. I de nu i 2-åriga kulturerna syntes plantor från moder- 

 träd från olika höjdlägen imder 1,000 t/i:s h. ö. h. vanligen ej visa någon 

 egentlig tillvä.xtskillnad sinsemellan. De plantor, som härstammade frän 

 moderträd från högre höjd öfver ha/vet, visade dock påfallande minskning i 

 höjdtillväxten; på ju högre höjd moderträden växt, ju starkare minskning i till- 

 växten visade dotterplantorna. 



Äfven en hel del andra försök hade igångsatts. Exempelvis må här 

 omnämnas försök med bok för utrönande af lämpligaste såningstiden för bok- 

 ollonen. Vid höstsäning hade resultatet blifvit 87 stycken, vid vårsåning 

 endast 8 stycken grodda ollon pr kvadratmeter; vid sådderna hade i båda 

 fallen samma ollonkvantitet användts. 



Vid de äldre proveniensförsöken hade i regel vid hvarje särskildt försök 

 frön insamlats från flera olika moderträd. Nu hade man emellertid börjat 

 öfvergå till pedegreemetoden, till användande af ett enda moderträd vid 

 hvarje särskild kultur. De senaste proveniensförsöken hade äfven utsträckts 



