6o-! 



SMÄRRE MEDDELANDEN. 



lärken under en hel del olika förgreningstyper, något, hvartill jag redan förut 

 sett en motsvarighet i våra äldre larkkulturer. Af lärken kunde urskiljas 

 fullständiga parallellformer till vissa af granens förgreningsformer. Så kunde 

 man med fullt fog tala om kamlärk och borstlärk, ja äfven om bandlärk och 

 planlärk, typiska parallellformer till kam-, borst-, band- och plangranarna. 

 .\tt så var fallet, borde ju ej förvåna, då man förut känner, hurusom paral- 

 lellformer af de mest olika slag förekomma de olika barrträden emellan." 

 Någon närmare undersökning af de olika lärktyperna medgaf naturligtvis ej 

 den knappt tillmätta tiden. 



Blandskogarna af lärk och cembratall visade med afseende på föryng- 



Fii;. 2. Ilerijtallikdg m,\ Ulen-.travsc. 



ringen vissa likheter med våra tall-granskogar. Liksom i våra barrblandsko- 

 gar granen som bekant oftast afgår såsom det slutligen segrande, allenahär- 

 skande trädslaget, ,så gjorde i regel äfven ceni bratallen i lärk-cembraskogen. 

 Pä grund af för stark beskuggning föryngrar sig lärken i blandskogen i regel 

 ytterligt dåligt, cembratallen åter jämförelsevis bra. 



Skogar af vacker, rak- och enkelstammig bergtall förekommo flerestädes, 

 särskildt kringOfenberg (se fig. 2). Virkesutbytet blir ju här relativt obetydligt, men 

 bergtallen är ett äfven på sämre mark och i ogynnsammare lägen synnerligen 

 förnöjsamt och därför i sin män ett värdefullt trädslag, framför allt ett träd. 



' Jmf. här E. Zkijerii.\iers intressanta sammanslällning »Varialionsrichtungen der 

 Nadelhölzer», Sitzungsberichte der kaiserl. Akademie der Wissensch. in Wien 1907. 



