SMAKKK .MKDDEI.ANDEN. 



6i* 



i hvars skydd andra, ekonomiskt viktigare trädskig kunna uppväxa. Af berg- 

 tallen förekommo äfven olika iiiiskstammiga former, sä särskildt up|) mot 

 trädgränsen och ofta beständsbildande ofvanför den egentliga skogsgränsen. 

 .\nmärkningsvärdt var härvid, att stamformen vä.xlade fullständigt oberoende 

 af kottefjällstypen. Alla de olika kottefjällstyperna förekommo hos såväl 

 trädartade som buskartade bergtallar. — Skogsgränsen bildades omvä.xlande 

 af cembratall, lärk (jmf. fig. 3) och bergtall. 



Den flerestädes under exkursionerna påträfiade engadinensis-tallen, Piiins 

 silveslris var. engadinensis, var särskildt för mig af intresse pä grund af sina 

 stora likheter med vår lapplandstall. Öfverensstämmelserna dessa båda tall- 



Fig. 3. Skogsgräns af lärk och cembratall å Alp I.anguard vid Ponlr 



former emellan äro så stora, att man, innan jämförande kulturer af desamma 

 slutförts, närmast skulle vara böjd att sammanföra dem under samma fcrm- 

 namn. Professor Engler i Ziirich, som hade båda formerna under kultur, 

 uppfattade såväl lapponica-iäW&Vi. som enga(linensis-\.2i\\e^n som klimatiska former 

 eller lokalformer af mindre systematiskt värde. 



Öfverallt i alpernas lägre dalgångar syntes granen dominera och det 

 främst i vackert utbildad kamgransform.' 



Se här några af de skogsbotaniska intrycken frän exkursionen! Att 

 nyttan och behållningen af färden skulle blifva så stor som möjligt, därför 



' För granen i de af e.\kursionen besökta alpskogarna har jag i annat sammanhang 

 redogjort, se sid. 56* i detta häfte. 



