SKOGSADMINlhlRATlCINKN. 67* 



med Ijesläiimielse om viss amorteringsafgäkl å flottgodset, bör, där kronan är större virkes- 

 intressent och tVir hinder i öfrigt ej möter, snarast företagas större afverkningar till flott- 

 Ifdcn, ]iå det alt byggnadskostnaderna må kunna så fort förhållandena sä medgifva, amor- 

 tiTiis och anläggningskapitalet ej ökas med oguldna räntor. • 



Afverkning genom skogspersonalen i och för det afvcrkades försäljning i upphugget 

 skick vid flottled eller annan afsätlningsort bör, förutom af virke till visst ändamål såsom 

 sliprar m. ni., synnerligasl ske af rensningsvirke utaf mindervärdig beskaffenhet samt af 

 sådana till försäljning ä rot utbjudna virkesposter, som icke funnit köpare till beräknadt 

 pris. Härvid bör iakttagas dels att i det vattendrag, till hvilket virket afverkas, afsevärdare 

 flottning kommer att äga rum, dels att i god tid helst före afverkningens påbörjande öfverens- 

 kommclse träffas med någon efter vattendraget opererande virkesköpare om det afverkade 

 \ irkets öfveriämnanfle för visst aftaladt pris för olika vikesslag och dimensioner, hvarvid 

 samtliga virkesköpare efter vattendraget böra lämnas tillfälle afgifva anbud. Det torde i 

 fråga om försäljningar utaf genom skogspersonalen afverkadl virke böra erinras om lämplig- 

 heten af att det afverkade väl sorteras och det ändamålsenliga i att skilda sortiment försäljas 

 till olika köpare; sä till exempel bör det gröfre virket såsom sägtimmer kunna försäljas till 

 ett efter vattendraget opererande sågverksbolag, under det att det mindre virket försäljes 

 såsom pappersmasseved till köpare af förnämligast sådant virke. 



I sådana skogar, där i större utsträckning skadade och torkande träd förekomma i 

 förut icke glesställda bestånd, bör utstämplingen utföras i form af förhuggning, äfven om 

 föryngringshuggning under normala förhållanden i stället bort därstädes utföras, på det att 

 såilana skadade och torkande träd tillika med tilläfvenlyrs förekommande torrträd i möjli- 

 gaste mån måtte kunna tillgodogöras, innan de taga ytterligare skada. 



Där skogens beskaffenhet emellertid är sådan, att dylik förhuggning icke kan ullöras, 

 såsom i äldre granbestånd och äfven i mycket öfveråriga tallbestånd, och där sålunda för- 

 yngringshuggning måste ske, böra därvid luckorna tagas så stora, att åter\'äxt möjliggöres, 

 men böra ä andra sidan kalhyggen, särskildt större sädana så vidt möjligt, undvikas. Detta 

 gäller ock vid föryngringshuggning i förut genom afverkning eller eljest glesställda bestånd. 

 Vid all föryngringshuggning bör eftersträfvas, att de delar af beståndet, som tillsvidare skola 

 stå kvar, icke vid första afverkningen för härdt genomhuggas. 



Af vikt är att vid blädning icke utlaga friska träd utan att öfverväga följderna däraf 

 för det kvarblifvande beståndet. 



Ofverståndare i ungskog, som icke lämpligen kunna ingå i ungskogen, böra alltid for- 

 tast möjligt afverkas, hvarvid bör tillses, att detta utföres så, att sådant uttagande af ofver- 

 ståndare icke behöfver onödigtvis ske i flera omgångar och skada därigenom förorsakas 

 ungskogen. 



Där kalhyggen icke kunna undvikas, bör man särskildt i fråga om större sådana låta 

 sig angeläget vara att kvarlämna tillräckligt antal fröträd, äfven om därtill endast mindre 

 dugliga träd finnas att tillgå. 



För all stämplingarna må kimna utföras väl och omsorgsfullt, böra jägmästarna be- 

 mötla sig om alt undervisa kronojägarna så, att de blifva kunniga, intresserade och an- 

 svarsmedvetna för sin uppgift att under jägmästarens personliga ledning och kontroll ulföra 

 stämplingen efter de af honom meddelade principerna, äfvensom att säkert bedöma profträden 



Ur protokollet rätt utilraget betygar. Stockholm den II januari Igi2. 



Ex officio: 

 Marim Rasch. 



Angående upplåtelse af odlingslägenheter ä kronoparker och öfverlopps- 

 marker ofvan odlingsgränsen. 



Till jägiiiästarna 1 'Thjo^ Vi/hfliiiiiia. Sliiisele, Sorscle, Arjcploiigs, Malinesjaurs, Pär/- 

 (il/vens, Slorbacicens, Jiånet rasks, Gellivare, Jiickaiurvt och Pajala revir. 



Sedan vissa nomadlappar frän Dorotea och Vilhelmina socknar anfört klagomål där- 

 ötver, att ä kronoparker och öfverloppsmarker ofvan odlingsgränsen upplåtits skogstorp och 

 odlingslägenheter, hvarigenom enligt klagandenas förmenande uppkomme svåra olägenheter 

 lör renskötseln, då lapparna därigenom ginge miste om för renarna behöfliga betesmarker, 

 hvarjämte i följd af skogstorparnas intrång ä mark, som förut uteslutande disponerats af lapp- 

 befolkningen, förorsakades äfven en del andra svårigheter, såsom tvister och dylikt mellan 

 lapparna och de bofasta, har Kungl. domänstyrelsen, som anser frågan vara af viss betydelse 

 med hänsyn till att det icke mä åstadkommas framtida verkligt hinder för lapparnas ulöf- 

 vandi- af sitt näringsfång, renskötseln, härmed i berördt afseende velat föreskrifva liiljandf. 



