SKCJl.SAIiMINl.SIRAIIUNKN. 69* 



inalle lörordiia, alt uUliiniplingsoiiirädct. i hvad likviilträden aiif;ingo, skiillo Iritagas frän 

 samtiia laj^s bestämmelser för den tid, untler hvilken likvidträdeii enligt föreninj^cn af den 21 

 juli 1903 finge stå kvar för likvidtagarens räkning, eller 4 år frän skiftets fastställelse, eller, 

 därest detta ej kunde bifallas, att föreningens bestämmelser måtte ändras därliän, alt ny ut- 

 ■.läm|iling af likviden mätte fä verkställas af därtill vederbörligen förordnad skogstjänsleman 

 (ich utsträckas ofver hela den likviden omfattande skogstrakten. 



Till följd af särskilda nådiga remisser hafva underdåniga utlåtanden i ärendet afgifvils 

 dels den 10 mars 1909 af Eder, som därvid öfverlämnat underdåniga yttranden af veder- 

 börande skogstjänstemän, dels den 18 maj 191 1 af landtmäteristyrelscn, dels ock den 7 

 innevarande december af justitiekanslersänibetet. 



Vid föredragning denna dag af detta ärende har Kungl. Maj:t funnit förevarande an- 

 sökning icke till någon Kungl. Majits vidare åtgärd föranleda. 



Härom har Ni atl underrätta sökandena och de af Eder i äremlel hörda vederbörande. 

 Slockholni den 22 december 191 1. 



ALFkEli PETERSSON. 



Angående beslag och yrkadt )äf rörande olaglig afverkning inom 

 skyddsskogsområdet. 



Kungl. Maj:ts utslag pä de besvär, Kramfors Aktiebolag i underdånighet anfört öfver 

 ett al Kungl. Maj:ls och Rikets Svea Hofrätt den 23 mars 1909 meddeladt utslag i mål 

 emellan bolaget, ä ena, samt biträdande jägmästaren i nor.ra Jämtlands revir Anders Holm- 

 gren å tjänstens vägnar, ä andra sidan; uti hvilket mål handlingarna visa: 



Jämlikt I § i lagen angående skyddsskogar den 24 juli 1903 förordnade Kungl. Maj:ts 

 befallningshafvande i Jämtlands län den 14 januari 1905, att i alla de skogar, som voro 

 belägna ä visst angifvet område, hvidiet innefattade, bland annat, »hela Frostvikens socken 

 med ett obetydligt undantag» annan afverkning än till husbehof finge äga rum endast efter 

 utsyning af skogsstatens tjänstemän. Detta förordnande skulle omedelbart träda i tillämpning. 



I anledning af nämnda förordnande lät bolaget, som under slutet af är 1904 och bör- 

 jan af är 1905 bedrifvit afverkning ä Lejpickvattnets och Stora Bläsjöns skogar, båda be- 

 lägna inom skyddsskogsområdet i Frostvikens socken inställa afverkningen, hvarefter bolaget 

 erhöll utsyning i vederbörlig ordning ä berörda skogar. 



Sedan e.\tra bevakaren Lars Danielsson rapporterat, att bolaget å nämnda skogar efter 

 utsyningen låtit afverka träd, som icke blifvit behörigen stämplade, verkställde biträdande 

 jägmästaren i reviret .\nders Hyckert den 17 april 1905 beslag å ettusenfyrahundrasextio- 

 lyra timmerstockar, som af bolaget utdrifvits frän samma skogar och upplagts ä sju särskilda 

 i del öfver beslaget upprättade protokollet med n;ris I — 7 betecknade jilatser. 



Därefter instämde Hyckert till Hammerdals tingslags Häradsrätt dels bolaget med 

 yrkande, att det beslagtagna virket, som emellertid försålts för sjuhundratrettiotvä kronor, 

 mätte dömas förbrutet, och dels ledamöterna i bolagets styrelse med påstående om ansvar ä 

 dem för förseelse mot ofvanberörda lag. Åtalet utfördes vid Iläradrätten efter förordnanden 

 törst af tillförordnade länsnotarien Gustaf Hultinan och därefter af Holmgren. 



Såsom jäf emot Danielsson, med hvilken Holmgren begärde vittnesförhör, anförde bo- 

 laget, att Danielsson vore angifvare i målet. Genom beslut den 29 januari 1906 pröfvade 

 Häradsrätten med stöd af 17 kapitlet 11 § Rättegångsbalken lagligt att utan afseende åbo- 

 lagets mot Danielsson gjorda jäf tillåta denne att vittna i mälet. 



Häradsrätten, hvareat Holmgren begärtle ersättning för sina kostnader ä målet samt 

 lör utgifterna i och för beslaget, utlät sig genom utslag den 27 november 1907: Enär sä- 

 dana omständigheter icke i målet förekommit, att bolagets styrelseledamöter kunde anses 

 hafva gjort sig till ansvar förfallna, blefve Holmgrens talan härutinnan ogillad, men som af 

 vittnesbevisningen och hvad öfrigt i målet förekommit finge anses styrkt, att under vintern 

 1905, efter det af Kungl. Maj:ts Befallningshafvande den 14 januari samma år med stöd af 

 l.agen angående skyddsskogar den 24 juli 1903 utfärdade afverkningsförbud, som omedel- 

 bart skulle träda i tillämpning, ä ifrågavarande till skyddsskogsområdet hörande mark funnits 

 lör bolagets räkning afverkade ettusenfyrahundrase,\tiofyra timmer, som icke varit försedda 

 med utsyningsmärke, men af hvilka tvähundratrettiosju timmer ostridigt afverkats före för- 

 budets meddelande samt att nämnda vinter efter det sagda förbud meddelats, afverkning ä 

 ilrågavarande område ägt rum för bolagets räkning af icke utsynade träd, ty ock som det 

 måste anses åligga bolaget att styrka alt det icke utsynade timret blifvit före förbudet af- 



