III. BOTANISKA AFDELNINGEN, I03* 



skog, i markbetäckningen i denna ingår ymnigt med hvitmossor, som dock 

 ej gifvit upphof till någon mäktigare torfbildning. I lärkbeståndet ha hvit- 

 mossorna försvunnit eller inskränkts till smärre fläckar, markbetäckningen 

 iitgöres af lärkens barrafFall och några få enstaka örter. Detta försöks- 

 fält är afsedt att närmare undersöka, huruvida lärken genom sin i jäm- 

 förelse med granen iifliga transpiration och raska tillväxt förmår sänka 

 grundvattensståndet i marken, och huru den genom sina mer djupgående 

 rötter och sitt rikliga barraftall inverkar på de öfversta jordskiktens be- 

 skaffenhet. De hittills gjorda observationerna synas antyda, att lärken 

 har ett gynnsamt inflytande på markens beskaffenhet. 



Hvad försumpningsstudierna för öfrigt beträffar, vill jag omnämna, 

 att från afdelningen publicerats en undersökning om vattnets syrehalt 

 och dess inverkan på skogens växtlighet och markens försumpning. 



De å försöksfälten vid Rokliden och ä kronoparken Kulbäcksliden 

 hittills gjorda observationerna äro nu så pass fullständiga och hafva fort- 

 gått under så lång tid, att de äro färdiga för en mera genomförd och 

 öfversiktlig framställning. En redogörelse för de vid anstalten utförda 

 studierna öfver skogarnas försumpning torde därför under den närmaste 

 tiden hinna att publiceras i anstaltens meddelanden. 



Som bekant anser man, att verkan af en utdikning sträcker sig icke 

 blott till de torrlagda myrarna, utan också att dikningen har stor bety- 

 delse för att hindra omgifvande skogsmarkers försumpning. De å för- 

 söksfälten vid Kulbäcksliden och Rokliden utförda observationerna synas 

 ådagalägga, att detta antagande har sitt berättigande i ännu större 

 utsträckning, än man hittills i allmänhet antagit. 



Det synes mig emellertid vara af vikt att inom ett väl valdt om- 

 råde närmare undersöka denna sak, och vill jag i det ändamålet föreslå 

 i) att skogs- och myrmarkerna omkring försöksfälten å Kulbäcksliden 

 och vid Rokliden kartläggas i den utsträckning, som kan anses nödigt; 



2) att å kartorna angifvas växtsamhällenas utbredning, skogstypernas 

 beskaffenhet, skogens växtlighet, torfmarkernas djup och beskaffenhet; 



3) att de kartlagda områdena dikas med biträde af en statens diknings- 

 ledare efter en med hänsyn till vattenförhållandena uppgjord dikningsplan; 



4) att efter dikningen vegetationsförändringen i hela det torrlagda 

 området följes, hvarjämte grundvattensobservationerna å försöksfälten 

 fortsättas. 



Det torde utan tvifvel vara af en stor betydelse att i framtiden äga 

 ett försöksfält, där man med stor noggrannhet kan undersöka verknin- 

 gar af en torrläggning. A dessa utdikade marker torde äfven kunna 

 utföras de för den förflutna treårsperioden föreslagna undersökningarna 

 öfver dikningens inverkan på afrinningen. 



