I I 6* o. ENEROTH. 



voro höjdmedelstammarnas dimensioner inom bark bestämbara. Det var 

 sålunda möjligt att, med ledning häraf samt af de i förteckningen öfver 

 de profytor, som legat till grund för erfarenhetstabellen, befintliga upp- 

 gifterna om de olika stamklassernas medelhöjd, uppdraga beständens höjd- 

 kurva vid olika åldrar och boniteter. Återstod sålunda endast stamklas- 

 sernas formklasser, hvilka, med stöd af ett tämligen stort, af undertecknad 

 för andra ändamål insamladt, material rörande formpunktskurvans gång i 

 bestånden, äfven tillräckligt noggrant kunde bestämmas. Därmed voro 

 samtliga stamklassers alla dimensioner inom bark vid alla åldrar och boni- 

 teter kända. Kubikmassan i hvar diameterklass kunde fås ur den i försöks- 

 anstaltens meddelanden publicerade tabellen för kubikmassans fördelning, 

 hvarefter, sedan barkprocenten afdragits, den återstående räkningen var 

 rent mekanisk. Som tab. i upptager grofleksklasser om 2 cm., men 

 erfarenhetstabellen om 5 cm., användes interpolation, hvarvid t. ex. stam- 

 klassen 20- antogs hafva en medelgroflek på bark af 22,5 cm. o. s. v. 



Hvad slutligen gallringsvirkets värde beträffar, förfors vid dettas 

 beräknande på analogt sätt med det som å sid. 38g* i MAA.S.S' uppsats 

 är angifvet för beräknande af dess kubikmassa. 



Slutresultaten äro angifna i förestående tabell 4. Tillväxtprocenterna 

 äro för värdet funna ur förhållandet mellan loårsperiodens årliga medel- 

 värdeökning och aritmetiska medeltalet af det vid periodens början och vid 

 dess slut i beståndet kvarstående virkets värde. Massatillväxtprocenten 

 är tagen direkt ur skogsförsöksanstaltens tabeller, kvalitetstillväxt- 

 procenten slutligen är skillnaden mellan värde- och massatillväxtprocent. 

 Dels på grund af beräkningssättens olikhet, dels genom afrundning till 

 en decimal, uppstå en del ojämnheter i serierna. Som medelvärdet pr 

 kbm. ved med bark i bestånden torde vara af intresse ur olika syn- 

 punkter, hafva dessa sammanförts i tab. 5 hvarjämte värdetillväxtpro- 

 centerna vid olika åldrar hafva sammanställts i tab. 6, detta för bättre 

 öfversikt. 



Vid ett närmare studerande af dessa siffror torde man till en början 

 kunna vara öfverens om, att den relativa afkastningen är synnerligen 

 klen, isynnerhet vid högre ålder. A andra sidan är ju tillväxten, ab- 

 solut taget, eller m. a. o. markens produktion med ett dylikt »nor- 

 malt» bestånd synnerligen hög. Det vore ju en god sak, om man 

 kunde få denna goda användning för marken utan att därför behöfva 

 binda sä stora kapital. Anledningen till de »normala» tallbeståndens 

 relativt dåliga afkastning är naturligen ingen annan än den stora rike- 

 domen på stammar i beståndet. Detta orsakar, dels att bestånden ännu 

 vid hög ålder äro belamrade med en massa träd, som endast hafva 

 kolvedvärde, men lika fullt taga utrymme, dels att de gröfre och värde- 



