SKOGSUiNDERVISNINGSKRAGAN. 1 39* 



att de vid verkställandet af den begärda utredningen icke ämnade föreslå en förening af 

 en landtbrukshögskola med den föreslagna skogshögskolan.» 



»Vid 1909 års Riksdag förelåg nådig |)ro|)osition om tekniska högskolans omorganisa- 

 tion, en framställning, som på grund af den stora arbetsbördan och den långt framskridna 

 tiden, dä frågan bragtes å Riksdagens bord, endast delvis af Riksdagen då behandlades. 

 Dock tillåter jag mig här erinra därom, att vid den debatt, som med anledning af den 

 kungl. propositionen utspann sig i Andra kammaren, en talare särskildt framhöll, att möjlig- 

 lieten af den högre landtbruksundervisningens ordnande i samband med omorganisationen 

 af tekniska högskolan borde utredas. Den förnyade framställningen angående tekniska hög- 

 skolans omorganisation, som af Eders Kungl. Maj.t förel.ides igil års Riksdag, innehöll en 

 utredning, som särskildt af chefen för kungl. ecklesiastikdepartementet tillkallade sakkunniga 

 verkställt, berörande förhållandet mellan den högre tekniska och den högre landtbruks- och 

 landtniäteriundervisningen. Resultatet af denna utredning blef ett afvisande af tanken att 

 med tekniska högskolan sammanföra andra undervisningsanstalter. Det särskilda utskott, tdl 

 hvilket ärendet hänvisades, ansåg emellertid en närmare utredning om den högre tekniska 

 undervisningens förhållande till annan högre fackundervisning önskvärd, och föreslog ut- 

 skottet i detta afseende, 'att Riksdagen må — för nya byggnader — — bevilja — — , 

 äfvensom i samband härmed afläta skrifvelse till Kungl. Maj:t med begäran att, innan ytter- 

 ligare utbyggnader af lägenheten för ett större antal elever, än som motsvaras af årskurser 

 om 150, sältas i fråga, låta föranstalta om fullständig utredning angående — — — möj- 

 ligheten af annan högre fackundervisnings förläggande till högskolan ;' och fattade 



Riksdagen beslut i öfverensstämmelse med detta förslag. .\tt Riksdagen härvid haft sin 

 uppmärksamhet hufvudsakligen riktad på den högre landtbruks- och landtmäteriundervis- 

 ningen synes mig tydligen framgå af såväl innebörden af den framställning från Eders 

 Kungl. Majit, som legat till grund för Riksdagens beslut, som ock af de förhandlingar, 

 som inom Riksdagen föregått delsamma. Ett skäl för denna min uppfattning finner jag 

 också i ett par anföranden vid sistförflutna riksdag, hvilka jag tillåter mig att här i kort- 

 het relatera.» 



»Vid den öfverläggning i Första kammaren, som hölls i samband med remissen af 

 den kungl. statsverkspropositionen, framförde en talare, huruledes det i intresserade kretsar 

 väckt en ej ringa oro, att frågan om skogsundervisningens ordnande ännu ej föranledt någon 

 framställning till Riksdagen. Han framhöll huru dålig beskaffenheten af lokalerna vid skogs- 

 insitutet vore och att det äfven rådde brist på sådana lokaler. Det betänkligaste vore dock, 

 att dä hela denna skog^undervisning stode under ombildning, kunde man ej tillsätta några 

 lärare; alla dessa voro tillsatta pä förordnande, och det hade visat sig, att goda krafter ej 

 stannat kvar utan gått till andra tjänster, som de funnit vara för sin framtid mera betryg- 

 gande. Det vore naturligt, att ett sådant förhållande måste mycket ogynnsamt inverka på 

 hela undervisningen och därigenom på hela skogsväsendet i landet, och under sådana för- 

 hållanden riktade han en anhållan till regeringen, att redan under pågående riksdag fram- 

 lägga en Kungl. proposition i ämnet. > 



»I .\ndra kammaren fördes skogsundervisningen pä tal vid behandlingen af nionde 

 hufvudtiteln. En talare citerade där Riksdagens skrifvelse angående den högre landtbruks- 

 undervisningen och dess ordnande i samband med andra högskolor. Men på grund af 

 samma synpunkter, som framförts i Första kammaren, och då en längre tidsutdräkt tydligen 

 vore af särdeles menlig inverkan, ville han på <let enträgnaste framhålla önskvärdheten af 

 att de skriande missförhållanden, som sedan åratal tillbaka varit rådande vid skogsinstitutet, 

 af chefen för jordbruksdepartementet blefve behjärtade. • 



»BeträtTande vidare frågan, huruvida skogsundervisningen lämpligen skulle kunna för- 

 enas med landtniäteriundervisningen, hafva på uppmaning af dåvarande chefen för jord- 

 bruksdepartementet, domänstyrelsen och landtmäteristyrelsen den 19 december 1910 afgifvit 

 ett gemensamt yttrande däri ämbetsverken efter undersökning rörande de fördelar och olä- 

 genheter, som kunde väntas uppkomma genom ett sådant sammanförande såsom sin upp- 

 fattning framhållit, att skogs- och landtmäteriunder\'isningen icke skulle kunna på sådant 

 sätt förenas, att någon afsevärd besparing i utgifter därigenom vunnes. Däremot skulle för 

 själfva undervisningen stora olägenheter uppkomma genom att pä ifrågasatt sätt förena den. 

 i det att större kurser då måste genomgås än som erfordrades å ena sidan för skogsmän 

 och å andra sidan för landtmätare. Detta komme att antingen öka lärotiden i dess helhet 

 eller ock att framtvinga begränsning af den tid, som afsetts för undervisning i fackämnen.» 



»Tanken på en flera undervisningsområden omfattande fackhögskola har icke varit mig 

 främmande. Innan ännu de 1906 tillkallade sakkunniga alslutat sitt arbete anhöll jag under 

 hand hos dem, att de ville taga under öfvervägande, huruvida den högre skogsundervisningen 



