SKOGSUNDKKVISiNlNGSKRAGAN. '43 



I.S.)3 lur au vinna inliäde vid den lägre kursen bland annat att hafva erhållit flytlningsbetyg 

 från minst femte klassen i allmänt läroverk med godkända insikter i matematik och naturlära, 

 >:imt vissa praktiska förutsättningar, nämligen att ha antingen genomgått Ombergs skogsskola 

 eller under minst tvä är deltagit i de vid landtegendom, sågverks- eller bruksrörelse förekommande 

 skogsgöromälen och därvid jämväl förvärfvat lärrfighet i falt- och skogsmätning. Sedermera ha 

 dessa inträdesfordringar ändrats, sä att numera realskoleexamen med godkända insikter i mate- 

 matik och naturlära stadgas, hvarjämte uteslutande enskild praktik fordras.» 



»Det synes ovederläggligt, att den lägre kursen, byggd pä denna grund fyllt en viktig 

 plats i den alljuänna planläggningen för utbildandet af skogspersonal. Detta framgår däraf, 

 att af de 113 elever, som utgått frän kursen frän dess början 1894 till 1905, alla, på ett par 

 unilantag när, tagits i anspråk af den enskilda skogsförvaltningen. Och att flera af dessa nått 

 viktiga och själfständiga befattningar torde endast kunna styrka detta påslående. Det synes 

 mig också riktigt, att man vid bedömandet af den lägre kursens betydelse måste fästa stort 

 afseende vid deras vitsord, som äro i frågan såsom arbetsgifvare närmast intresserade. Efter 

 hvad jag kunnat tinna, af hvad som frän detta håll såväl skriftligen som under öfverläggnin- 

 garna inom skogsvärdsföreningarna framkommit, äro meningarna här fullkomligt eniga såväl 

 om den nytta den lägre kursen medfört, som om nödvändigheten af dess bibehållande. Afven 

 ■den undersökning, de sakkunniga sökt verkställa i och för beräkningen af det antal elever, 

 som årligen bör kunna vinna inträde vid skogshögskolan, och för hvilken jag senare skall 

 närmare redogöra, visar att behofvet af personer med lägre kursens kompetens är betydligt 

 större för de enskilda skogsägarna än behofvet af jägmästare'. Den visar att då af de förra 

 begäras 34, erfordras af de senare 11, och 'dessa siffror torde", såsom de sakkunniga uttalat 

 sig, 'utgöra ett talande bevis för, att de från den lägre kursen utgångna tillvunnit sig all- 

 mänhetens förtroende vid utförandet af de skogliga uppdrag som anförtrotts dem.» 



■sNu synas motståndarna mot denna s. k. lägre kurs vilja göra gällande, att den skogliga 

 utbildning, som genom densamma meddelas, skulle kunna fullt ersättas antingen genom de 

 nuvarande skogsskolorna eller genom en påbyggnad af dessa med en s. k. fortsättningskurs. 

 Den tanken, som förfäktats af de båda reservanterna bland de sakkunniga, herrar 'Wallmo och 

 Wahlgren, att de nuvarande skogsskolorna skulle vara tillräckliga, har emellertid icke på an- 

 nat auktoritativt häll upptagits, utan ha meningarna samlats omkring inrättandet af en skogs- 

 skolans fortsättningskurs, för hvilken mening också kungl. domänstyrelsen uttalat sig.» 



»Enligt förslagsställarnas mening skulle man härigenom vinna en tjänstemannakår, hvars 

 elementära kunskaper inhämtats i folkskolan, och realskolee.\amen skulle ej längre vara behöflig 

 såsom direkt utgångspunkt lör ifrågavarande yrkesområde. En sådan förändring synes mig i och 

 för sig icke tillrådlig och torde ej heller stå i samklang med de åsikter, som inom och af Riks- 

 dagen gjordes gällande vid genomförandet af 1004 års läroverksreform, då realskolan organi- 

 serades. Men dessutom har i och med de kommunala mellanskolornas tillkomst en skolform 

 skapats, som ger mycket vidsträcktare möjligheter för folkskolans barn att ernå den kompe- 

 tens, som med realskolee.xamen afsetts. Pä nyss angifna grund synes mig sålunda icke till- 

 räckliga skäl angifna för upphäfvandet af den lägre kursen och inrättandet af en fortsätt- 

 ningsskola.» 



»Ett annat skäl för borttagandet af denna kurs, nämligen alt personer som utgått från 

 den lägre kursen ej skulle med tillräcklig styrka kunna häfda skogsvärdens ofta mot skogs 

 ägarens stridande intressen, kan jag ej heller tillmäta någon bärkraft. Försvunne den lägre 

 kursen och ersattes med en fortsättningskurs, är det ej sannolikt, hvilket förespråkarna häför 

 velat göra troligt, att den enskilda skogsägaren sökte .itt fä den arbetskraft, han behöfde, ersatt 

 med (len dyiare från skogshögskolan utan han fyllde antagligen sina luckor med en billigare 

 arbetskraft från den elevkår, som erhållit fortsättningskursens utbildning, hvilkeu utbildning 

 ju skulle ersätta den lägre kursens. Att den enskilda skogshushållningen härigenom skulle för- 

 värfva målsmän, som bättre förde skogens talangent emot tilläfventyrs förefintligt starkt afverk- 

 ningsintresse, är ej troligt. Jag instämmer här till fullo med löneregleringskommitténs ytt- 

 rande: 'det lärer knappast fä antagas, att man genom indragning af den lägre kursen skulle 

 i flertalet fall kunna föranleda enskilda skogsägare att i befattningar, för hvilka den lägre 

 kursens utbildning hittills ansetts tillräcklig använda personer med högskoleutbildning, hvilkas 

 aflöningsförmäner tydligtvis måste utmät.is efter en helt annan måttstock'.» 



• Naturligtvis skulle man likväl, om det vore så, att en fortsättningsskola kunde fullt 

 ersätta såväl den teoretiska som praktiska utbildning, som den lägre kursen afsett att meddela, 

 böra taga ett sådant förslag i noggrant öfvervägande. Men äfven från denna synpunkt måste 

 jag instämma med löneregleringskominittcn, nämligen däri att 'domänstyrelsens föreliggande 

 förslag i stort sedt innebär en återgång till de förhållanden, som på skogsundervisningens om 

 rade vore rådande för 20 är sedan och hvilka då föranledde domänstyrelsen att föreslå inråttan- 



