1 46* SKOGSUNDERVISNINGSFRÄGAN. 



Gemensamt för båda dessa förslag är att de lägga hufvudviktea vid, att den förberedande 

 kursen skall meddela praktisk undervisning. Båda vilja ock undvika, hvad som med rätta 

 anmärkts såsom ett stort fel hos den hittills gällande organisationen, nämligen att det som 

 ölvats vid den förberedande skolan ofta ånyo genomgåtts vid skogsinstitutet, om också på 

 ett mera omfattande och grundligare sätt. Detta missförhållande af hjälpes fullständigt genom 

 det sätt pä hvilket de sakkunniga velat lösa frågan.» 



»Mot de sakkunnigas förslag ha hufvudsakligen två anmärkningar riktats. Den ena, 

 till hvilken löneregleringskommittén ansluter sig, innebär, att förslaget och på grund däraf 

 ekogshögskolans hela undervisningsplan, sådan den i de .sakkunnigas betänkande föreligger, 

 skulle för mycket skattat åt krafven pa teoretisk undervisning och vetenskaplig forskning, 

 hvaremot de praktiska fordringarna ställts i andra planet. Detta omdöme synes mig icke 

 berättigadt. Och härvid finner jag ett stöd i de båda byråchefernas argumentation, dä de 

 såsom hufvudsaklig vinst af den förlängda praktiska förberedande kursen, sådan de vilja 

 ha dens^imma anordnad, nått det resultat, att tiden för de praktiska öfningarna vid skogs- 

 högskolan kunde något inskränkas, medan lästerminernas längd kunde ökas till åtmiiistone 

 6 månader årligen. I' tan att vilja förringa den betydelse skogshögskolan bör äga för ut- 

 vecklingen på nationell grund af skogsvetenskaperna, delar jag fullständigt deras uppfattning, 

 som anse denna läroanstalts hufvuduppgitt ligga i danandet af dugliga skogstjänstemän för 

 staten och de enskilda. Och härför är den praktiska utbildningen af den största betydelse. 

 Likväl måste jag, och just frän denna synpunkt, gilla den läggningen af den praktiska ut- 

 bildningen, att den så myeket som möjligt baseras pä teoretisk grund, och torde det därför 

 vara riktigt att, såsom de sakkunniga gjort, bereda ett sä stort rum ät denna praktiska ut- 

 bildning inom själfva skogshögskolan ej minst därför, att eleverna då nått en mognare ut- 

 veckling. Detta förhållande mellan den teoretiska och praktiska undervisningen framgår af 

 den redogörelse för undervisningsplanen, som jag längre fram meddelar.» 



»Härtill kommer, att de sakkunnigas förslag synes mig på ett lyckligt sätt tillgodose kraf- 

 ven pä en så kort studielid som möjligt. Med afseende på andra utbildningsområden ha 

 sädana kraf som bekant framträdl och pä Riksdagens initiativ föranledt en del utredningar 

 och åtgärder och allt talar för, att man äfven här så vidt möjligt tager liknande hänsyn. 

 En förlängning af studietiden vid skogshögskolan med ett hälft år, som förslaget om ettårig 

 förberedande kurs vid skogsskola innebär i jämförelse med den af de sakkunniga föreslagna 

 SVj månader länga kursen, bör icke utan absolut tvingande skäl äga rum, och sådana torde 

 här icke föreligga.» 



»Slutligen vill jag fasta uppmärksamheten vid, att äfven ekonomiska skäl tala för alt 

 den förberedande kursen anordnas i hufvudsaklig öfverensslämmelse med de sakkunnigas 

 förslag, till hvilket jag sålunda, med undantag likväl af frågan om elevernas antal, an- 

 sluter mig.» 



I detta sammanhang anger departementschefen äfven sin ställning till det af de sak- 

 kunniga framförda förslaget om kvalificerade hetyg i vissa ämnen för rätt till inträde vid 

 högskolan. Han ansluter sig i detta fall till lärarkollegiets vid skogsinstitutet mening, som 

 biträdts af domänslyrelsen, och anser sålunda att i detta fall nuvarande bestämmelser böra 

 kvarstå. 



Hvad beträffar antagandet af elever till lägre ku rsen ansluter sig departementschefen 

 till de sakkunnigas mening att härför erfordras antingen betyg om aflagd realskoleexamen 

 med minst vitsordet godkänd i ämnena matematik och naturlära samt protokollsuldrag an- 

 gående det särskilda betyg i ämnet biologi, som mgär i naturläran, eller ock med real- 

 skolee.xamen fullt jämförligt kunskapsprof. Därjämte skulle erfordras intyg af fackman om 

 väl vitsordadt deltagande under minst 22 månader i praktiska skogsarbeten, hvaribland väl 

 utförd skogsmätning. — Dock vill han, särskildt äfven med hänsyn därtill alt denna kurs 

 är afsedd egentligen för tlem som genomgått realskolan och icke för studenter, anse att 

 fordran pä tvåårig praktisk förbildning är att anse som ett minimum. Svenska forstmäslar- 

 förbundet har föreslagit för denna förbildning 34 månader och i samband härmed påpekat, 

 att för realskoleeleven betyder dessa trenne praktiska utbildningsår mindre på grund af hans 

 lägre ålder, medan för studenten det under sådana förhållanden torde ställa sig fördelaktigare 

 att icke söka till denna kurs. 



Här berör statsrådet äfven frågan om möjligheterna af tillträde för skogsskolornas elegier 

 till den högre skogsundervisningen och förklarar sig mycket tilltalad af denna tanke. Ehuru 

 han anser det påtagligt att vissa svårigheter finnas för frågans lösning, förklarar han såsom 

 iin bestämda afsikt att vid den utredning, som bör föregå utarbetandet af det slutliga för- 

 slaget till stadgar för den föreslagna skogshögskolan, allvarligt rikta uppmärksamheten på 



