TALL OCH GRAN AF SYDLIG HÄKKOMSl' I SVERIGE. I 67* 



sträcktes äfven till skogrikare tielar af landet, framfiir allt till bruks- 

 trakterna. 



En bidragande orsak till barrträdskulturens påfallande starka ökning 

 vid denna tid var att trakthyggesbruket, som då framför andra skogs- 

 brukssätt gjorde anspråk på att kallas det rationella, samtidigt gjorde 

 sitt segerrika intåg i vår skogsskötsel. Säga hvad man vill härom, skogs- 

 odling och kulturmetoder ha därigenom mäktigt befordrats och utvecklats. 



De hastigt tilltagande skogsodlingarna kräfde en myckenhet frö, helst 

 som efter nutida begrepp kolossala utsädesmängder per ytenhet ansågos 

 erforderliga.' Då den inhemska klängindustrien, som ännu var föga ut- 

 vecklad och mestadels bedrefs i hemmen med provisoriska hjälpmedel samt 

 ofta lämnade en illa behandlad vara, ej kunde leverera tillräckligt frö 

 härför, hade man snart sagdt ingen annan utväg än att hämta en del af 

 detta utomlands. Att man då i främsta rummet vände sig till en del 

 leveranskraftiga tyska fröhandelsfirmor var ganska naturligt, hälst som 



sala, Äbo och Lund, af hvilka den sistnämnde tillika \'ar direktör öfver de skånska planta- 

 gerna. Några uppgifter i den samtida litteraturen att utländskt skogsfrö under detta tidigare 

 skede kommit till användning inom landet har jag ingenstädes kunnat finna. 



Däremot föreligga från tidigare delen af 1800-talet åtskilliga uppgifter om att större kott- 

 insamlingar tidtals företagits. Jag skall inskränka mig till att nämna ett par dylika fall. Göte- 

 borgs och Bohusläns hushållningssällskap lät, enligt uppgift i deras handlingar af år 1816, 

 detta och som det vill synas äfven något eller några föregående år samla och kostnadsfritt 

 utdela frö af tall, gran och björk, hvaraf också afhämtning till flera ställen skedde. Samma 

 år den 17 juni utfärdade Landtbruksakademien ett cirkulär till samtliga hushållningssällskapen 

 med uppmaning att bl. a. klänga och magasinera kött, hvilket ock på flera håll hörsamma- 

 des. Om den betydande kottinsamlingen i Skaraborgs län på 1820 — 30-taIen, se Tidskr. f. 

 Skogshushållning 1S85, sid. 153. 



För så vidt jag kunnat finna, daterar sig importen af tyskt frö knappast längre tillbaka 

 än från den tidpunkt, då skogskulturerna här i landet började antaga karaktären af större 

 regelbundenhet och tillika blefvo så talrika, att den inhemska frötillgången ej längre mot- 

 svarade efterfrågan. Detta torde, ungefärligen sedt, först inträffat på iS40-talet. Att äfven 

 dessförinnan tyskt frö någon enstaka gång blifvit användt i Sverige har jag naturligt\is ej 

 därmed hvarken velat eller kunnat förneka. 



Förhållandena i Sverige få emellertid i delta fall icke jämställas med dem i Danmark, 

 hvarest bristen på inhemsk tall ända tills för några fa 10-tal är tillbaka uteslöt möjligheten 

 att skörda inhemskt frö och där skogsskötseln f. ö. i äldre tider stod i en vida mer intim 

 rapport med den tyska. 



' Blott såsom ett exempel härpå må nämnas, att i Ohhakii Lärobok af år 1845 {74) 

 uppgifves det normala utsädet vid bredsådd till (i nuv. mått) 13,5 å 16 kg. afvingadt tallfrö 

 per hektar eller, i fall af koltsådd, till 8 tunnor kottar! I många äldre arbeten öfver skogs- 

 odling (se härom iig.') finner man mycket högre siflror angifna. Då bredsådden, som först 

 var allmänt gängse, efter hand ersattes med rad- och rutsådd, minskades tydligtvis fröbe- 

 hofvet, men ansågs i alla fall större än hvad man nu håller före. Sä t. ex. uppger Björk- 

 ^L\N i sin Handbok i skogsskötsel 1S68 (5) lämpliga frömängden vid rutsådd till 50 frön 

 per ruta. 



