176* EDNARD WIliECK. 



1895 nämner i sina klagomål från Ostpressen Fullt säkert tycks det 

 vara, att fransk eller ungersk fröproveniens varit orsaken till stora ka- 

 lamiteter i distriktet Bromberg, hvarest under åren 189g och 1902 tall- 

 kulturer på tillsammans c:a 1,000 hektar utdogo (ij-/). 



Det är i själfva verket ej små kvantiteter franskt tallfrö som im- 

 porterats till Tyskland. Vintern 1908 — 1909 uppgick införseln enligt 

 nyssnämnda källa, till ungefär 55,000 kg. och kort förut importerade 

 ensamt firman C. Appel i Darmstadt årligen ända till 300 vagnslaster 

 fransk tallkott, hvilket ungefär just motsvarar 55,000 kg. frö.^ 



Hvad tysktallen är i Sverige, är alltså fransktallen i Tyskland, och 

 det är blott förvånande att tyskarna ej själfva långt förut kommit pä 

 det klara med detta förhållande. Helt nyligen ha emellertid officiella 

 varningar mot utländskt tallfrö blifvit utfärdade.- Det har därjämte 

 lyckats att åvägabringa en förening mellan en del tyska fröhandels- och 

 trädskole-firmor, hvilka lämna särskilda garantier att den uppgifna pro- 

 veniensen å af dem levereradt .""rö är äkta.' 



En god sammanfattning af tallens proveniensfråga från praktisk tysk 

 skogsmannasynpunkt gaf ScH\VAPP.\CH i ett föredrag den 8 sept. 191 1, 

 ordagrannt återgifvet i Deutsche Forstzeitung 191 1, sid. 1003 (pi). 



För fullständighets skull bör slutligen nämnas, atr man äfven i 

 England haft anledning att uppmärksamma tallens proveniensförhållanden, 

 såsom framgår af uppsatser af GrigoR (^o, ^i o. ^2), FoRRES (j-/) och 



' Importen af franskt tallfrö till TysUland tyckes tidtals ha varit mycket vinstgifvande, 

 då t. ex, franskt frö kunnat slå i i.So mk per kg. samtidigt med att det tyska kostat 4.50 

 — 6 mk (iJ4). Det vill häraf synas, som om de tyska fröfirmorna förstått att utan kostsam- 

 ma mellanhänder draga vinst af den franska kött-tillgången. Detta bestyrkes pä sätt och 

 vis af d'Ai,VEKNVS uppgift (/) om den franska klängindustriens ringa ålder. Han påstår 

 nämligen att med undantag af frösamlingen för franska statsskogarnes räkning, som pågått 

 sedan år 1860, har någon egentlig klängindustri ej förekommit i Frankrike förrän år 1SS9, 

 då firman Versei"IY började fröklängning först i Puy och sedan 1897 vid Aurillac. Senare 

 tillkomna klänganstalter äro Durels i Montbrison 1894 och Vii.morins i Puy 1898. Tidi- 

 gare skulle tvärt om stora kvantiteter tallfrö kommit från Tyskland, i det att ej mindre än 

 -/:, af allt hvad franska marknaden konsumerade stammade från Rhen-länderna. d'Alvernv 

 håller emellertid före, att en stor mängil af detta frö varit återimporteradt sådant, som 2 

 gånger passerat franska gränsen. 



' Nämligen den 23 mars 1 910. .SkrifveUen härom ordagrannt ätergifven i Deutsche 

 Forstzeitung 1910, nr. 17 sid. 339 — 40. 



^ I början af innevarande år hade till denna förening anslutit sig följande klängan- 

 stalter: C. Appel, Darmstadt; H. Keller Sohn, d:o; P. Schotf, Knittelsheim; G. J, Stein- 

 GAESSER & C:0, Miltenberg am Main; C. Trompff, Blankenberg; I. M. LiNK SoHN, Mudau; 

 C. Geigle, Nagold; J. M. Hklms Söhne, Grosstabarz; F. Bismarck, Klötze; W. Schulz, 

 Immekath; H. Brune, Letzlingen; W. Pasche, Colbitz ; F. Schö>jeke och E. SlEMER, Wit- 

 tingen och H. Franke, Radenbeck. Dessutom ett flert,il trädskoleaffärer. (Deutsche Fort- 

 zeitung 1912, nr i, sid. 5,) 



