TAXATORISKA UNDERSÖKNINGAR ÖFVER SKOGSTRÄDENS FORM. 257* 



Uppskattningen försvåras emellertid än mera därigenom, att samma 

 formskillnad ej förefinnes på och under bark under trädets hela lif, ty 

 mätningar å 4 ä 5 meters träd ge vid handen, att hos dessa ungefär- 

 ligen saiiniia barkprocent förefinnes vid brösthöjd och midten, d. v. s. 

 dessa dimensioner likna granen däruti, att någon formförsämring genom 

 barken ej förefinnes. Så småningom tilltager emellertid barkprocenten 

 vid brösthöjd genom bildning af en allt tjockare skorpbark och då på 

 midten samtidigt någon procentuell minskning äger rum, uppkommer så- 

 lunda under detta utvecklingsskede den nyss påvisade form försämringen 

 eller differensen mellan yttre och inre stamform. Utvecklingen synes 

 afslutad, när trädet nått c:a 12 å 15 meters längd, hvarefter skillnaden 

 i medeltal synes hålla sig vid de nyss anförda siffrorna. 



För att nu härleda de formpunkthöjder, som i olika på bark upp- 

 mätta formklasser böra svara mot här ofvan på grund olika barktyp er- 

 hållen medelformförsämring, har jag i den nyss framställda ekvationen 

 insatt »formförsämringsfaktorn», k, och därigenom erhållit följande uttryck: 



/'/ 0,70 V^ 



/;= -—0,081 + -— X I,8q6 



(5), 



där /t' alltså för de olika tallbarktyperna gifves värdena 0,94, 0,916 och 

 0,90, men kunna äfven hvilka andra empiriskt utrönta formförändrings- 

 faktorer som helst här användas." 



Önskar man i stället beräkna formkvoten på bark ur den kända 

 formpunkthöjden och formförsämringsfaktorn, göres detta, såsom nyss 

 påvisats, genom att multiplicera den först innanför bark utrönta kvoten 

 med formförsämringsfaktorn, men kan också ur formel 3 eller 5 följande 

 uttryck härledas för formkvoten på bark: 



,j ^ k io,jz^ yFj. +o,oii—j~^-\ (6) 



Trots att tallundersökningen gaf anledning till någon ändring af 

 stamkurvekvationen för detta trädslag, inverkade detta så obetydligt på 

 formen i nedre delen, att någon skillnad i formpunkthöjd för gran och 



' Af talluppsatsen, sid. 307* framgår, att k = , där n och b betyda barkens tjock- 



lek vid resp. midt och brösthöjd i procent af diametern därstädes 7tta>i bnrk. 



- Sä t. ex. kan man här låta ingå den formkvotsförsämring, som uppstår därigenom, 

 att hos en del, hufvudsakligen gröfre och längre träd rotansvällningen drager sig upp och 

 förstorar brösthöjdsdiametern. Skulle det genom undersökningar ha konstaterats, att an- 

 svällningen vig brösthöjd utgör t. ex. p procent af den normala eller ej ansvällda diametern, 



blir formförsämringsfaktorn /<■ = , och kan sedan med denna faktors hjälp formpunkt 



och fornikvot uträknas äfven för dylika typer. Jmfr granuppsatsen sid. 305* ff. 



