27?* SKOGSADMINISTRATIONEN. 



skogsvård, om den gåfves sådan omfattning, alt jämväl en eller två ägare må kunna afsätiii 

 allmänningsskog. En ägare af större skogsfastigheter skulle kunna förekomma skogsmarkens 

 splittring genom dessas uppdelande på ett flertal arfvingar, om lian ägde afsätta därför 

 lämplig mark till allmänningsskog. Denna rätt borde emellertid sträcka sig sä långt, aU 

 den innefattade rätt att erhålla skogsmark från två eller flera fastigheter i samma ägare- 

 hand afsatt till allmänning. Domänstyrelsen har sig bekant, att önskningar i nu angifvet 

 afseende uttalats af ägare till skogsfastigheter och far med anledning häraf framställa att 

 288 § må erhålla följande lydelse. 



tt Af sättande af visst otnrade till allTnänningsskog att till nuvarande ock kommande 

 ägares nytta förvaltas i enlighet tned hvad därom är särskilät stadgadt, ma ske utan sam- 

 manhang med laga skifte eller styckning af jord, där ägaren så önskar eller, om flera 

 ägare äro, dessa äro ense därom. Sådan utbrytning af skogsområde skall ef ter förordnande 

 verkställas af landtmätare med biträde af gode män.ti 



Mot öfriga paragrafer i detta kapitel har Styrelsen ej funnit anledning hemställa någon 

 anmärkning. 



Förslag till lag om värd och förvaltninf af allmä?iningsskogar, som vid laga skifte 

 afsatt i för delägarnes gemensamma nytta. 



Detta lagförslag afser de allmänningsskogar, som afsättas enligt bestämmelserna i lagen 

 om skifte af jord. Till dessa bestämmelser höra bland andra jämväl de, som meddelas i 

 257 och 2S8 §§ angående afsättande af visst område till allmänningsskog utan sammanhang 

 med laga skifte. Genom lagförslagets 10 § är angifvet, att äfven sådana allmänningsskogar 

 inbegripas under lagförslaget, hvilkct emellertid ej framgår af dess rubrik. Önskvärdt vore 

 fördenskull att rubriken ändrades och att den förkortades genom att gifva här ifrågavarande 

 allmänningsskogar en särskild benämning. Detta torde äfven i öfrigt vara af praktiskt värde 

 för att kunna i tal och skrift med ett ord angifva det slag af skogar som här afses. Be- 

 nämningen bör emellertid vara sådan, alt här ifrågavarande skogar därigenom väl skiljas 

 från andra slag af allmänningsskogar. Sådana skogar äro: 



a) Häradsallmänningar, som omförmälas i Kap. II nådiga förordningen den 26 januari 

 1894 angående hushållningen med de allmänna skogarna i riket. 



b) Besparingsskogar och sockenallmänningar i Kopparbergs och Gäfieborgs län, afsatla 

 i sammanhang med storskifte enligt särskilda nådiga beslut. 



C) Allmänningsskogar inom vissa socknar i Norrbottens län, afsatta enligt särskilda 

 nådiga beslut i samband med afvittringen därstädes. 



d) Grufallmänningar, hvilka omförmälas i Kungl. bergskoUegii cirkulärbref den 27 mars 

 1824 samt nådiga brefvet till kommerskollegium och Domänstyrelsen den 4 februari 1S9S 

 och angående hvilkas förvaltning stadgas i nådiga förordningen den 27 maj 1898. 



c) Samfällda husbehofsskogar, hvilka omförmälas i lag angående husbehofsskogar 

 inom vissa områden den 5 juni 1909. 



f) Sockenallmänningar enligt 16 Kap. Byggningabalken. 



De allmänningsskogar, hvarom nu är fråga, skulle i olikhet med samt iga andra så 

 kallade allmänningsskogar komma att afsättas enligt bestämmelserna i lagen om skifte af 

 jord. De torde med afseende härpå lämpligen kunna benämnas Skiftesallmänningar, då 

 det nu ifrågavarande lagförslagets rularik kunde erhålla följande lydelse: 



T'Lag om vård och förvaltning af skiftesallviänningar.t> 



Det blefve emellertid i sådant fall nödigt att i en särskild paragraf definiera hvad som 

 skulle förstås med skiftesallmänning, i hvilket afseende Styrelsen får hemställa, att i lagför- 

 slaget må inflyta en ny I § af följande lydelse: 



*Med skiftesallmänning förstås sådan allmänningsskog, som af salts enligt därom 

 gällande bestämmelser i lag om skifte af jord.^ 



I lagförslagets öfriga paragrafer torde därefter ordet allmämtingsskog böra utbytas 

 mot skiftesallmänning. 



Domänstyrelsen tillåter sig rörande lagförslaget i öfrigt först uttala den mening, att det 

 varit synnerligen önskvärdt, om de allmänningsskogar, hvarom nu är fråga, icke behöft 

 komma under vare sig kontroll eller förvaltning af skogsstaten. Denna har nämligen redan 

 förut en arbetsbörda, som i talrika fall måste anses vara för stor, i följd hvaraf ett tillskott 

 af arbete nödvändigt kräfver ökade arbetskrafter. Då emellertid frågan om att befria skogs- 

 staten från dess befattning med samtliga sådana skogar som ej tillhöra kronan, torde böra 

 behandlas i ett sammanhang, har Styrelsen ej ansett lämpligt att nu söka omarbeta lagför- 

 slaget så, att skogsstaten befriades från att taga befattning med skiftesallmänningar. 



