2 86* SKOGSADMINISTRATIONEN. 



i sydligare delarna nf landet, eller med andra ord bästa mark för gran och ädla löfträd ; 

 med bon. II mark jämförbar med bästa tallmark, endast undanlagsvis förekommande i Norr- 

 land; med bon. III — IV våra vanliga bättre och medelgoda skogsmarker; med bon. V — VI 

 bland annat tallhedar; med bon. VII — VIII mycket svaga marker, t. ex. starkt bergbundna, 

 grunda eller genom försumpning m. m. degenererade, samt med bon. IX svaga fjällskogs- 

 marker, som icke kunna hänföras till impediment, men hvilka äro af den klena produktions- 

 förmåga att de icke kunna hänföras till någon af föregående bonitetsgrader. Bon. IX far 

 icke användas i fråga om annan än sagd fjällskogsmark. Öfrig mark af så dålig be- 

 skaffenhet, alt den under gynnsammaste besiåndsförhållanden ej anses kunna uppdrifvas till 

 en genomsnittlig produktion af minst I kubikmeter per hektar och år, hänföres till impedi- 

 ment, hvarvid dock sådana marker, som genom nedläggande af rimliga kostnader (t. e.\. 

 genom afdikning) kunna vinnas till skogsbörd, åsättas bonitetssiffran X. 



d) Skogsbeståndet beskrifves med afseende på 



1) trädslag, hvarvid blandning uttryckes i tiondedelar efter de olika trädslagcns kubik- 

 massa; uppgår ett trädslags inblandning ej till o,i, bör dess förekomst dock antecknas inom 

 parentes, såvidt det anses karaktärisera beståndet, t. ex. om det ulgöres af granunden-äxt 

 eller dylikt; 



2) ålder, hvilken angifves dels i år, där sådant kan uppgifvas (i fråga om yngre be- 

 stånd), dels i klass; i bestånd, som praktiskt taget kunna anses likåldriga, utsattes hufvud- 

 beståndets medelålder, men i olikäldriga angifvas gränsvärden, hvarvid, för utarbetande af 

 sammandrag, bör antecknas hur stor procent af arealen, som anses disponerad af de olik.i 

 åldersklasserna, t, ex. 30 % 2, 70 % 6; vid intensivare skogsbruksförhällanden samt vul 

 begagnande af omloppstider som understiga 140 år, användas 2oåriga åldersklasser, beteck- 

 nade med romerska siffror, nämligen för I- — 20 årig skog I, för 2: — 40 årig skog II o. s. v., 

 men där omloppstider från och med 140 år och däröfver användas och dessutom förhållan- 

 dena ej tillåla intensivare skötsel, må skogsförrådet upptagas i 50-åriga åldersklasser, hvilka 

 då skola betecknas med arabiska siffror, nämligen för I — ^o-\x'\^ skog med I, 51 — loo-årig 

 skog 2 o. s. v. ; 



3) höjd, hvilken i likåldriga bestånd sättes lika med medelstammens, eventuellt särskildt 

 angifven för olika trädslag; i olikåldriga bestånd angifves den förhärskande åldersklassens 

 medelhöjd och, där sä låter sig göra, jämväl medelhöjden för andra i beståndet ingående 

 åldersklasser, t. ex., 4: 22 m., 2: 15 m.; 



4) slutenhetsgrad, hvilken bör afse att gifva ett uttryck för i hvad män det befintliga 

 beståndet, med hänsyn tagen till ålder och trädslag, utnyttjar ståndortens virkesproducerande 

 förmåga; sker detta på sådant sätt, att beståndet å ena sidan ej behöfver hjälpgallras under 

 de närmaste 10 åren och den andra ej företer nämvärdare utglesningar eller luckor, betecknas 

 slutenhetsgraden med 1,0., högre grad af slutenhet betecknas med 1,1, 1,2, 1,3 o. s. v. samt 

 lägre grad, vare sig detta beror pä att träden i förhällande till kronslutet slår för glest eller 

 att afseviirdare luckor förekomma med 0,9, 0,8 0.7 o. s. v. 



5) beståndets allmänna tillstånd, hvilket betecknas med tre godhetsgrader: A = godt, 

 B = medelgodt och C = dåligt; dessa beteckningar afse att ge ett relativt uttryck i fråga 

 om dels trädens växtform, kvistighet och tekniska duglighet, dels förekomst af sjukdomar och 

 skador eller andra på beståndets utveckling och trefnad inverkande förhållanden; 



6) virkesförråd, hvilken angifves i hela kubikmeter fast mått, bark, men ej stubb- och 

 grenved, inräknad. Virkesförrådet å hela skiftet eller skogen skall icke nedsummeras i 

 beständsbeskrifningen. 



Vid virkesförrådets uppskattning medräknas all skog från och med lo cm. diameter 

 vid brösthöjd och särskiljes 



a) utvecklingsbar skog, hvarmed förstås sådan skog med 'en ålder af i allmänhet högst 

 omkring ^/j af omloppstidens årantal, hvilken med hänsyn till utvecklings- och tillväxtför- 

 mäga anses böra räknas såsom det hufvudsakliga framtida reservförrådet; 



b) gammal, afverkningsmogen, men i hufvudsak frisk skog med en ålder af minst "/i 

 af omloppstidens år, hvartill äfvenledes hänföras sådana träd, som, ehuru i ett eller annat 

 afseende skadade, dock icke med hänsyn till deras ställning i beståndet kunna omedelbart 

 och enbart afverkas; 



c) mera öfvermogen, afsevärdt skadad eller annan skog, som ovillkorligen måste 

 och äfvenledes kan enbart afverkas inom de närmaste 10 ä 20 åren, i hvilket afseende 

 erinras, att till denna klass af virkesförrådet icke hänföras här och hvar i friskare bestånd 

 stående spridda, skadade eller mera öfvermogna träd, som icke kunna vare sig med godt 



