STUDIER OKVER DEN NORRLÄNDSKA TALLENS SJUKDOMAR. 



311- 



voro dödade med undantag af dem, som sutto i spetsarna af det näst 

 öfre grenhvarfvet, h\ilket nu — den 15 juli igii — stod med helt 

 obetydligt drifna knoppar. Kronans öfre del var fullt frisk. 



N:o 5. På en 4 m. hög, i god växt varande tall var toppen af 

 en gren, belägen 1,3 m. ofvan marken, angripen så, att barren på års- 

 lederna 1 91 o — IQ08 voro dödade, och årslederna själfva torra med undan- 

 tag af de basala delarna pä dem för år 1908. Trädet var i öfrigt 

 fullt friskt. 



På försöksfältet å kronoparken Kulbäcksliden förekom svampen 

 ganska sparsamt. I anmärkningsvärdt många fall voro emellertid top- 

 ]iarna eller ock öfre hälften af meterhöga och längre tallar angripna. 



Ur Statens Skogsforsöksanstalts 



Fig. 1 9. Phaciduim infestans. 

 Adventivskottbildning från den basala lefvande delen af grenarna x I. 



Ausbildung von Adventivsprossen von den basalen, noch lebenden Teilen der Zweige aus.. 



kronans undre del var frisk. På Tenningbrännan härjade sjukdomen 

 synnerligen svårt. Återväxten tedde sig här fullständigt grå öfver de 

 öppna vidderna, hvart man såg. För att erhålla en ungefärlig uppfatt- 

 ning om angreppsprocenten uppstegades en yta af 0,05 har, och på 

 denna yta räknades alla plantor. Det visade sig därvid, att af de 456 

 stycken tallar, som där funnos, 415, d. v. s. mer än 90 %, voro an- 

 gripna. Af de skadade hade de flesta, som icke voro öfver 75 cm. 

 höga, icke ett enda lefvande barr. Undersökte man grenarna, så fann 

 man, att äfven de voro torra och döda. Endast i få fall hade repara- 

 tiva knoppar kommit till utveckling på äldre skottdelar, men huruvida 

 deras helt obetydliga barrmassa kan hålla träden vid Hf, torde vara 

 mycket tvifvelaktigt. Många tallar voro redan vid tiden för undersök- 

 ningen (den 8 aug. 191 1) fullständigt torra. 



