STUDIER ÖKVER DEN NORKLÄNnsKA TALI.KNS S|i;KDC)MAK. 



3 '3 



Fig. zo. 



Phaciditiin infestans. 



Sporsäck med sporer. 



X 570. 



Ascus mit SporeD. X 570. 



liggande, ofärgade liymeniet. De klubblika sporsäckarna (fig. 20) äro 

 0,098 — 0,105 mm. långa och strax under den afrundade spetsen 0,013 — 

 0,015 mm. tjocka. De innehålla 8 stycken lång- 

 sträckta, svagt njurformade och ofärgade sporer af 

 0,016 — 0,023 mm:s längd och o,ooc — 0,008 mm:s bredd. 

 Sporerna ligga vanligen tydligt ordnade i två rader, 

 ha en ljusbrytande membran samt rikt plasmatiskt 

 innehåll. Parafyserna äro ytterst fina och trådformade, 

 knappt 0,002 mm. breda, tämligen tätt tvärsepterade 

 och nå ett stycke ofvanför sporsäckarna. 



Phacidiiiin infestans uppträder äfven i Norge pä 

 enahanda sätt som hos oss. Från statsentomolog W. 

 M. SCH0YEN har jag nämligen haft nöjet emottaga 

 prof på denna svamp till granskning, och enligt seder- 

 mera af honom (I, sid. 204 — 205) lämnadt meddelande 

 har den iakttagits på flera ställen i södra delarna af 

 landet (Hammar, Kongsberg, Sandnes), hvarest den 

 till dels äfven u]ipträdt som en svår fiende till ungtall 

 på hedartad mark. 



Cenangium abietis (Pers.) Dubv. 



Ccnangitun abietis är en rätt allmänt på tallhedarna uppträdande 

 discomycet. Den är emellertid icke särskildt karaktäristisk för dessa 

 områden utan förekommer spridd öfver hela vårt land. Den har länge 

 gällt som saprofyt, ända till dess ScHWARZ (I) år 1895 lyckades påvisa dess 

 parasitiska natur. Svampen angriper nämligen tallen i mycket stor om- 

 fattning vissa år, och den sjukdomsbild, som därvid framkallas, är i hög 

 grad ägnad att draga uppmärksamheten till sig. Våren 1892 inträffade så- 

 lunda, att tallbestånden mångenstädes i Tysklands östliga delar antogo 

 ett sjukligt utseende; på flera ställen i kronorna dogo enstaka skott 

 eller större grensystem bort, och barren färgades röda. Orsaken till 

 denna plötsligt och allmänt uppträdande torka var höljd i dunkel, till 

 dess det genom ScilWARZ' ingående undersökningar blef ädagalagdt, 

 att densamma var att söka i ett parasitiskt uppträdande af Ccnangiuin 

 abietis. 



Förekomsten af denna svamp på de norrländska tallhedarna ger mig 

 alltså en osökt anledning att mera allmänt fästa uppmärksamheten pä 

 den roll, som den spelar i våra skogar. Erfarenheten har nämligen visat, 

 att den äfven hos oss understundom förorsakar epidemier, och mycket 

 af det, som man förut hållit för mer eller mindre utpräglade former af 

 skytte i äldre bestånd — mången gång utan närmare angifvcn orsak, 



