SllJDllCK (>I''V1,R DKN N( )RU 1, \NI ]SKA I ALLKNS SJUKDOMAR. 



■Xf- 



blir skifvan vanligen plant utbredd. Hymeniet, som i förhållande till 

 apotheciet i sin helhet kr betydligt mindre framträdande än hos samt- 

 liga, i det föregående behandlade discomycetformer, är till färgen 

 brunaktigt grått till gröngrått. Det 

 subhymeniala skiktet är tunt och svagt 

 brunfärgadt och utgöres af tätt vin- 

 dade hyfer; mellan detta och den 

 mörkfärgade ytterväggen finner man 

 en likformig väfnad af tätt slingrade, 

 ofärgade hyfer med tjocka väggar. 

 Sporsäckarna (fig. 23) äro mer eller 

 mindre tydligt klubbformade, 0,065 — 

 0,080 mm. långa och 0,009 — 0,012 mm. 

 breda. Sporerna äro antingen regel- 

 bundet ellipsoidiska eller ock ägg- 

 formade, 0,010 — 0,013 mm. långa och 

 0,005 — 0,007 mm. breda, encelliga och 

 ofärgade med rikt plasmatiskt innehåll 

 och stora mängder olja. I sporsäc- 

 kens öfre del ligga de ofta ordnade 

 i två rader. Parafyserna är septerade 

 och raka samt längre än sporsäckarna, toppcellen är klubblikt ansvälld, 

 intill 0,006 mm. bred och till färgen gul eller brunaktig. 

 Utom apothecier känner man ännu tvenne fruk- 

 tifikationsformer hos denna svamp, nämligen två slags 

 pyknider. Den till Sphaeropsideerna bland 'Fungi 

 imperfecti' hänförda Dothiscliiza fcntginosa Saccardo 

 (I, sid. 262) har nämligen befunnits vara Ceuangiuuis' 

 spermogonstadium, och genom ScH\VARZ's undersök- 

 ningar har detta ytterligare bekräftats (I, sid. 59, fig. 14, 

 tafl. II). De små pykniderna likna till det yttre unga 

 apothecieanlag och uppstå antingen i hopar på ärren 

 efter kortskotten eller ock på barken af äldre grenar. 

 De ha en svart vägg, sakna särskild mynning och 

 uppbrista vid mognaden. De innehålla då oregel- 

 bundet slingrade håligheter, från hvilkas yta de små en- 

 celliga, ofärgade, ellipsoidiska — stafformade konidierna 

 afsnöras. Dessa variera rätt mycket i storlek och äro 

 0,005 — 0,010 mm. länga samt 0,002 — 0,004 mm. breda. 

 Pyknider uppkomma gärna på sådana grenar, som äro mindre lämpade 

 för apotheciebildning, såsom pä de sista ärslederna samt på de äldsta 



Fig. 22. Ccnangntm abietis. 

 Längdsnitt genom ett moget apothecium. 



X 45- 



Längsschnitt diircli ein reifes Apothecium. '/■ 45. 



Fig. 23. Cfuatjgniui 



abietis. 



Sporsäckar med sporer 



samt parafyser. x 510. 



Asci mit Sporen und 



Paraphysen. X 510. 



