SKOGSUNDERVISNINGSFRÄGAN. 333* 



till mig och klagat rörande de, som de naturligtvis tycka, orättvisa grunder, eficr hvilka 

 urvalet skett, ty det har icke kunnat annat än ske efter betygsättning, efter de pappers- 

 betyg de sökande presterat. Många ha ju själfva ökat på sin elementära bildning med 

 akademisk undervisning dessutom. Det har funnits många, som år efter år gått och hop- 

 pats bli antagna, ehuru fiirgäfves. Ja, lärarna själfva ha beklagat sig öfver, hvilka svårig- 

 heter som äro förenade med detta urval. Naturligtvis är det en mycket viktig synpunkt 

 att på skogsniannabanan kunna få in för denna uppgift lämpliga personer, men det torde 

 herrarna ge mig rätt i, att det icke alltid är de lämpligaste personerna, som lyckats skaffa 

 sig de högsta betygen i vissa ämnen, utan för denna bana kunna nog mänga med verkligt 

 praktiska anlag och praktisk läggning vara mycket mer lämpliga än de, som komma med 

 högt studentbetyg. Urvalssynpunkten har ock i afseende på den förberedande kursen och 

 dess ordnande varit en ganska betydande faktor. De sakkunniga säga själfva pä ett ställe 

 detsamma, och man måste väl i alla fall tillmäta deras omdöme ej så ringa betydelse. 

 De säga om denna sak, att af alla offentliga eller under hand framställda förslag till frå- 

 gans lösning, som kommit till sakkunnigas kännedom, synes intet vara behäftadt med 

 mindre brister än det nu framlagda. De ha ej sagt, att icke äfven detta kan vara be- 

 häftadt med brister, men alla andra förslag, som varit under pröfning, ha haft större 

 brister. Jag tror också, att man måste ge de sakkunniga rätt i detta fall. Här har ock 

 domänstyrelsen varit af alldeles samma mening, låt vara att det finnes två reservanter. 

 Man måste ge dem rätt i, att själfva anordningen at" denna förberedande kurs, som före- 

 slagils, är verkligen ägnad att få fram någon effekt af den förberedande kursen, icke bara 

 ett visst bestämdt kunskapsmått och en praktisk förståelse af skogsskötseln och hvad den 

 innebär, utan ock en tämligen lefvande uppfattning om de olika personernas lämplighet 

 för clen bana de ämna slå in pä. 



Härtill kommer en annan fråga, som man kanske i utskottet i detta sammanhang 

 icke fästat afseende vid, men som är en faktor, som man brukar räkna med här i landet, 

 och det är kostnadsfrågan. På ingen väg torde det vara möjligt att fä den förberedande 

 kursen ordnad billigare än pä det föreslagna sättet. Ett bifall till utskottets tanke och 

 deras tanke, som vilja hafva en längre förberedande kurs, skall ovillkorligen medföra ökade 

 kostnader, betydligt ökade kostnader i afseende pä såväl den ärliga atlöningen som bygg- 

 nadskostnader, ty det är klart, att man måste anställa särskild lärarpersonal vid en sådan 

 förberedande skola och en personal, som är ordentligt aflönad, hvartill kommer expenser 

 och mycket annat. Och herrarna torde icke vara flammande för hvad det vill säga att 

 ute på landsbygden ordna en undervisningsanstalt. Man måste icke blott anslå löner åt 

 lärarna och skaffa bostäder ät lärarna samt lärosalar utan äfven bostäder ät eleverna och 

 möjlighet för dem att få hvad de behöfva för sitt dagliga behof, det behöfs köksdeparte- 

 ment och dylikt. Det möter icke små svårigheter alt ordna allt sådant där. Mycket af 

 detta skulle kunna undvikas genom den förberedande kursens anordnande pä föreslaget 

 sätt. Hur den än ordnas, blifva kostnaderna ökade, om det blir en I-ärig förberedande 

 kurs, och detta utan att — åtminstone enligt de sakkunnigas omdöme — gifva något 

 väsentligt i afseende på fördelar. Det vill då förefalla mig, som om man, i valet mellan 

 det föreliggande förslaget och de tankar, som framförts af herr Fahlén och utskottsmajori- 

 teten, icke skulle hafva anledning att tveka utan gå med pä Kungl. Maj:ts förslag. 



Dessutom skall jag be att få påpeka en annan omständighet, och det är den, att 

 med den plan, som nu är upprättad, har man försökt inordna själfva värnplikten och full- 

 görandet af vapenöfningar i undervisningen på mellantiden, sä att det skulle kunna kugga 

 ihop med undervisningen utan allt för stor tidsförlust, och det är ett kraf, som på mänga 

 håll har med skäl blifvit framhållet, att man borde ordna undervisningen i möjligaste mån 

 sä, att den innebar icke alltför stora eller större uppoffringar af tid, än nöden verkligen 

 kräfde för dem, af hvilka landet fordrar värnpliktstjänstgöring. Det är detta man i detta 

 förslag sökt göra, och det är i samförstånd med och efter öfverläggniiigar med landtför- 

 svarets representanter, som delta förslag blifvit uppgjordt. Den tid, som skulle åtgå, in- 

 klusive värnpliktstjänstgöringen, är för såväl förberedande som den egentliga högskole- 

 kursen beräknad till 3 '/^ är. .Skall man gä ifrån det, blir det betydliga rubbningar, och 

 kostnaderna för eleverna, hvilka man också måste taga hänsyn till, blifva betydligt ökade. 

 Således i detta fall har man å ena sidan med utskottets förslag en — jag vågar säga det 

 — mycket tvifvelaktig vinst i undervisningsafseende, men ä andra sidan har man minskad 

 möjlighet till utval, ökad studietid, ökade kostnader för eleverna och betydligt ökade kost- 

 nader för staten. 



Jag skall nu be att få säga några ord angående den reservation, som är atgifven af 

 herr Odelberg och i hvilken herr Odelberg yrkar rent afslag. Denna reservation synes 



