SKOGSUNDERVISNINGSFRÄGAN. 34'* 



samt steg ocli förklara : här skall bildas en högskola, och vi anslå nödiga medel därtill. 

 Jag tror detta är bästa vägen att vinna målet. 



Jag tillåter mig därför att yrka bifall till Kungl. Maj:ts förslag. Herr Daniel Pers- 

 sons reservation utmynnar icke i annat än bifall till Kungl. Maj:ts proposition, och jag 

 tillåter mig därför yrka bifall till denna senare. 



Herr Fahleii : När jag först genomläste föreliggande proposition, inställde sig genast 

 hos mig (len reflektionen att hela den grundtanke, hvarpå den där ifrågasatta högskole- 

 undervisningen är byggd, icke kan vara lyckligt funnen. Detta föranledde mig också dä 

 att väcka den motion, om hvilken nu i dag rätt mycket talats, men angående hvilken jag 

 i allt fall måste anhålla att få säga ytterligare några ord; den rör uteslutande den s. k. 

 förberedande kursen. 



Nu har det af den näst föregående talaren och jämväl af herr Barthelson och jag 

 tror väl äfven af statsrådet yttrats, att denna liksom andra anmärkningar, som gjorts mot 

 Kungl. Maj:ts förslag, vore att betrakta allenast som detaljfrågor, och herr Harthelson under- 

 strök mycket kraftigt, att om dessa detaljfrågor borde vi kunna enas och icke försöka slita 

 sönder det i öfrigt utmärkta förslaget. Jag måste säga. att jag icke kan betrakta denn.i 

 fråga som en detaljfråga, jag betraktar den såsom en ofantligt viktig fråga och såsom en 

 rent af integrerande del af den stora frågan. 



Statsrådet säger ifråga om denna förberedande kurs i öfverensstämmelse med de sak- 

 kunniga, att den blifvit anordnad på sätt som föreslagits, därför att den praktiska utbild- 

 ningen skall byggas på den teoretiska utbildningens grundval. Det är uti denna tanke- 

 gång, som jag icke kan följa vare sig de sakkunniga eller herr statsrådet, då jag fastmer 

 anser, att den teoretiska utbildningen måste i viss mån och i mycket väsentlig grad byggas 

 på den praktiska utbildningen; så har det varit på detta område förut, och jag tror icke 

 att, om vi tala med erfarna och med dessa ting förtrogna praktiska män, de skola vilja 

 jäfva mitt påstående härvidlag, och obetingadt ansluta sig till Kungl. Maj:ts resonemang. 

 Om man har den uppfattningen synes det väl ganska naturligt, att man icke kan ansluta 

 sig till en undervisning, sådan den här skulle blifva lagd och såsom den här är föreslagen. 

 När det är tal om den lägre kursen, är resonemanget emellertid i den kungl. propositionen 

 ett helt annat, ett rent motsatt, hvilket redan förut påpekats, men som jag ber att få ytter- 

 ligare understryka. Där namnes att fordran pä tvä års praktisk utbildning är att anse så- 

 som minimum, ett rent motsatt resonemang således mot det som gäller, dä det talas om 

 högskolebildningen. 



Huru förklara dessa rent kontradiktoriskt motsatta åskådningar, som förekomma i be- 

 tänkandet? Jag ansluter mig till den första utgångspunkten, den längre förberedande prak- 

 tiska undervisningen, enär enligt min uppfa'tning eljest ingen säkerhet finnes för att de 

 unga män, som skola fostras för att taga hand om våra skogar, skola kunna under den 

 jämförelsevis korta högskoleundervisningen draga den nytta af denna undervisning som 

 med mer praktisk förbildning vore möjligt. Nu nämnde statsrådet, och det framhölls om 

 möjligt ännu kraftigare af herr Barthelson, att de sakkunniga hade föreslagit den ifråga- 

 varande anordningen, och att dessa personer äro så framstående män inom facket, att de 

 måste tillerkännas vitsord, och det vore det stora bärande skälet för att man utan vidare 

 skulle acceptera det föreliggande förslaget. 



Jag föranledes dä att gent emot detta åberopa, hvad som i allt fall sagts af en hel 

 del personer, som yttrat sig i denna fråga — jag lämnar dock därhän ifall de af mina 

 motståndare anses vara sakkunniga eller icke sakkunniga. 



Jag börjar med ordföranden för de tillkallade sakkunniga, hvilken visserligen på sin 

 tid anslöt sig till de sakkunnigas förslag men sedan, på sätt också framgår af propositio- 

 nen, år 1908 vid sammanträde i Jönköping med skogsmän förklarade, att han började luta 

 ät att bibehålla de förberedande skogsskolorna och ville därför biträda en större majoritets 

 inom skogsstaten åsikt, att dessa skogsskolor borde bibehållas. Det är väl omöjligt att 

 fränkänna, synes mig, detta uttalande vitsord, ty dä måste man också fränkänna de sak- 

 kunnigas ordförande sakkunskap, och det tror jag, att icke ens herr Barthelson skulle 

 vilja göra. 



Men icke nog härmed, föreståndaren för den förberedande kursen vid Ombergs skogs- 

 skola har nu uttryckligen förklarat, att han ansåge att denna 5 '/j månaders kurs vore 

 otillräcklig, och att särskildt elevernas kunskaper i skogsmätning .skulle blifva alltför ringa. 

 Föreståndaren för Klotens skogsskola säger, att den föreslagna förberedande kursen vore i 

 flera afseenden en försämring i stället för en förbättring, hvarför ock den nuvarande prak- 

 tiska kursen borde bibehållas. Föreständarna för Hunnebergs och Kolleberga skogsskolor 

 anse, att den förberedande kursen vid Ombergs och Klotens skogsskolor borde bibehållas. 



