SVERIGES VIRKFRRIKASTE SKOGSBESTÅND 37 7 



ken har antecknats 3 — 4 cm. forna och 5 — 10 cm. mullaktig humus 

 ofvan morängruset, som vid ett djup af 50 — 70 cm. blir ljusare. Mark- 

 vegetationen är å ytan 141 ungefär densamma, som förut beskrifvits frän 

 ytan 138. Här och hvar träffas dock ytterligare några örter, såsom 

 Oxalis acetosella, Pyrola minor, Polypodiimi vulgäre, Polystichmn spinn- 

 losw.n samt Monotropa Hypopitys. Beståndet är i öfrigt likt det förut 

 skildrade från ytan 138, granarna äro dock här i allmänhet något kortare 

 och kvistigare. Åtskilliga tallar äro angripna af Polyporus P/ni, medan 

 de större granarna äfven här i allmänhet äro friska. Beståndet ger 

 emellertid ej intryck af samma jämnhet som ytan 138, emedan den ku- 

 perade blockmarken i sydost är mycket tätt beväxt, medan den något 

 lägre marken i norr och väster, som topografiskt väl skiljer sig från den 

 förra, har ett något glesare bestånd af tall. Själfva den blockrika kullen 

 i sydost, särskildt inom den utlagda mindre ytan, verkar dock högst 

 imponerande genom sina grofva och höga tallar. 



Som synes af tabell 2 ha vi här att göra med betydande virkes- 

 belopp om respektive S47 och 951 kbm. eller, hvad de bästa fläckarna 

 beträffar, 1,157 och 1,482 kbm. per hektar. Afven grundytorna om 

 respektive 67 och 75 eller 91 och 116 kvm. äro ovanligt stora. Detta 

 har gifvit mig anledning att i litteraturen söka efter uppgifter om lik- 

 nande bestånd. Från blandskogar finnas öfver hufvud taget ytterst få 

 uppgifter. Då skogsförsöksanstalterna i allmänhet ännu ej sysslat med 

 dylika bestånd kan jag därför blott i det följande omnämna de virkes- 

 rikaste kända bestånden af enbart tall eller enbart gran, för så vidt de 

 ingå i det material, som i olika länder användts för upprättande af er- 

 farenhetstabeller. I efterföljande sammanställning äro de bestånd anförda, 

 som haft högsta grundytan eller högsta virkesmassan. 



Weise (I) omnämner ett tallbestånd från reviret Mijnchsteinach i 

 Mittelfranken (Bayern), hvilket vid en ålder af 131 år räknat 448 stam- 

 mar, 63,5 kvm:s grundyta samt 812 kbm. Derbholz förutom 60 kbm. 

 ris. Ett ännu virkesrikare bestånd med mindre grundyta har han upp- 

 taxerat i reviret Schöneiche nära Breslau (Preussen) med 420 stammar, 

 55,9 kvm. och 827 kbm. + 70 kbm. ris, allt vid 123 års ålder. Sist- 

 nämnda bestånd synes vara detsamma, som Schwappach (I) anger vid 

 143 års ålder haft 396 stammar, 58,58 kvm. och 874 kbm. Derbholz. 

 Samme författare (II) har funnit de virkesrikaste beständen i Hessen vara: 



ett 85-årigt tallbestånd med 871 stammar, 61.9 kbm., 590 kbm. 

 Derbholz + 58 kbm. ris, 



ett iioårigt tallbestånd med 500 stammar, 60,5 kvm., 781 kbm., 

 Derbholz + 44 kbm. ris. 



Från Sachsen anger KUNZE (I) den högsta grundytan 48,2 kvm. för ett 



