OM GAI.I.RINGSFORSÖK. 4 o I "^ 



II. Anläggandet af gallringsytor. 



Då Skogsförsöksanstaltens första arbetsprogram 3 juni 1903 fast- 

 ställdes, utfärdade Kungl. Domänstyrelsen samtidigt vissa föreskrifter att 

 tillsvidare tjäna som ledning vid försöksanstaltens arbeten. Bland dessa 

 ingingo också »Föreskrifter vid anläggandet af försöksytor för gallringar 

 och ljushuggningar». Dessa öfverensstämma mycket nära med af skogs- 

 försöksanstalternas internationella förening antagna regler, hvilka sär.skildt 

 kommit till användning vid de tyska försöksanstalterna, medan de i åtskil- 

 liga andra länder endast delvis blifvit följda. 



Enligt nämnda föreskrifter (se Maa.ss I) är ändamålet med gallrings- 

 undersökningarna att utröna, hvilket inflytande gallringar utöfva på till- 

 växten hos bestånden i deras helhet, hos de skilda stamklasserna eller hos 

 det enskilda trädet. Vidare skall undersökas i hvad mån ljushuggningar 

 ytterligare kunna stegra beståndens och trädindividernas tillväxt samt när 

 tillväxten hos beståndet, tillföljd af minskadt stamantal vid ljushuggning, 

 börjar sjunka och hos det enskilda trädet uppnår sin höjdpunkt. Slut- 

 ligen skall utrönas hvilket inflytande gallringar och ljushuggningar utöfva 

 på markens och marktäckets beskaffenhet. 



Försöken böra i första hand afse våra viktigaste trädslag tall, gran. 

 ek, bok och björk, samt anordnas såväl i rena som blandade bestånd. 

 Däremot skola i försöken tillsvidare endast ingå likåldriga bestånd eller, 

 i fall af naturlig föryngring, sådana som uppkommit under en föryng- 

 ringstid af högst 40 år. 



Enligt samma föreskrifter böra försöksytornas olika afdelningar i rege 

 ej understiga 0,25 hektar eller vid ljushuggningar 0.50 hektar. I vårll 

 småkuperade land, där skogsmarken och bestånden i allmänhet, äfven 

 inom snäfva lokala gränser, äro starkt växlande, möter emellertid ytor- 

 nas utstakning vanligen rätt stor svårighet, och den föreskrifna arealen blir 

 ej så lätt att erhålla. Mången gång har därför det strängt likartade 

 beståndets areal ej räckt till, utan ytorna måst tagas en eller annan ar 

 mindre. Pör att minska arbetsbördan, då hela gallringsserier förelegat, 

 ha också någon gång de olika afdelningarna minskats till 20 ar. 



Kring ytorna eller de olika afdelningarna af samma yta utstakas 

 5 — 15 meter breda bälten — kappor — hvilka gallras på samma sätt 

 som tillhörande yta, utan att dock det inom kapporna utfällda virket 

 uppskattas. 



Försöksytornas och afdelningarnas hörnpunkter utmärkas genom 

 grofva, cirka i meter höga pålar. Från dessa gräfvas 2 —3 meter långa 

 diken, hvilka ange yttergränsernas riktning (se fig. i). Kappornas hörn 



